Справа № 489/4984/26 
Провадження № 2/489/2861/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

20 липня 2026 року м. Миколаїв 
Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Костюченка Г.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним 
встановив:
У червні 2026 позивач, звернулася до суду з позовом, в якому просить: визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , від 17.02.1999 №801/1, який був зареєстрований на Товарній Біржі «Українська Біржа Нерухомості» Миколаївський філіал та зареєстрованого цією ж біржою у Журналі біржових угод за №801/1 від 17 лютого 1999 року, укладений між продавцем – ОСОБА_2 та покупцем – ОСОБА_1 .
В обґрунтування позовних вимог зазначав, щоміж сторонами 17 лютого 1999 року був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 . 
Договір був зареєстрований, згідно чт.15 Закону України «Про товарну біржу», на Товарній Біржі «Українська Біржа Нерухомості» Миколаївський філіал за р. №801/1 від 17 лютого1999 року. 
Право власності на вказану квартиру зареєстровано комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за реєстровим №16553 від 24 березня 1999 року. 
Державна реєстрація права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності не проводилась. 
На теперішній час виникла необхідність з продажу вказаної квартири. Однак, нотаріусом відмолено у нотаріальному посвідчені договору купівлі-продажу, з посиланням на необхідність попереднього нотаріального посвідчення раніш укладеного договору купівлі-продажу придбаної мною квартири у відповідача у справі.
При укладанні зазначеного договору між сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов - предмету і ціни зазначеного договору, що слідує з його тексту. Також відбулося повне виконання умов договору: продавцями отримано до підписання договору грошові кошти за вказану квартиру. 
Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 04.06.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав. 
Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. 
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України.
Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного.
Між сторонами 17 лютого 1999 року був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 . 
Договір був зареєстрований, згідно чт.15 Закону України «Про товарну біржу», на Товарній Біржі «Українська Біржа Нерухомості» Миколаївський філіал за р. №801/1 від 17 лютого1999 року. 
Право власності на вказану квартиру зареєстровано комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за реєстровим №16553 від 24 березня 1999 року. 
Державна реєстрація права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності не проводилась. 
На теперішній час виникла необхідність з продажу вказаної квартири. Однак, нотаріусом відмолено у нотаріальному посвідчені договору купівлі-продажу, з посиланням на необхідність попереднього нотаріального посвідчення раніш укладеного договору купівлі-продажу придбаної мною квартири у відповідача у справі.
При укладанні зазначеного договору між сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов - предмету і ціни зазначеного договору, що слідує з його тексту. Також відбулося повне виконання умов договору: продавцями отримано до підписання договору грошові кошти за вказану квартиру. 
Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.
Вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна укладено 28.09.2000, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР) статтею 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).
Частиною другої статті 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.
У відповідності до частини другої статті 47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною.
З огляду на те, що на момент укладення договору купівлі-продажу квартири сторони ухилилися від його нотаріального посвідчення, що на теперішній час перешкоджає позивачу реалізувати свої речові права відносно нерухомого майна, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265, 280 ЦПК України, суд
вирішив:
Позовні вимоги - задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , від 17.02.1999 №801/1, який був зареєстрований на Товарній Біржі «Українська Біржа Нерухомості» Миколаївський філіал та зареєстрованого у Журналі біржових угод за №801/1 від 17 лютого 1999 року, та зареєстрований у комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за реєстровим №16553 від 24 березня 1999 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Повний текст судового рішення складено 20.07.2026.

Суддя Г.С.Костюченко