ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
просп. Науки, 5, м. Харків, 61612, телефон/факс (057)702 10 79, inbox@lg.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2026 року м.Харків Справа № 913/266/20(711/8269/17)
Провадження №13/913/96/26

Господарський суд Луганської області у складі судді Яресько Б.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом
Публічного акціонерного товариства “Українська інноваційна компанія” (місцезнаходження: вул. Сметаніна, буд. 3-А, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404)
до відповідача –  ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 )
третя особа на стороні відповідача – Товариство з обмеженою відповідальністю “Компанія “Юнітранс-Агро” (місцезнаходження: вул. Гетьмана Сагайдачного, 12/7, м.Черкаси, 18036)
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – арбітражний керуючий Новосельцев Володимир Петрович (місцезнаходження: вул. Добровольського, 38/2, м. Черкаси, 18006)
про стягнення заборгованості за договором поруки

Без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ:
У жовтні 2017 року Публічне акціонерне товариство “Українська інноваційна компанія” (далі - ПАТ “Українська інноваційна компанія”) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором поруки.
Рішенням Придніпровського районного суд м. Черкаси від 07.07.2020 в задоволенні позову ПАТ “Українська інноваційна компанія” до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача: ТОВ “Компанія “Юнітранс-Агро”, третя особа: арбітражний керуючий Новосельцев Володимир Петрович, про стягнення заборгованості за договором поруки відмовлено.
Постановою Черкаського апеляційного суду від 20.10.2020 апеляційну скаргу залишено без задоволення. Рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 07.07.2020 у цивільній справі за позовом ПАТ “Українська інноваційна компанія” до ОСОБА_1 , треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору ТОВ “Компанія “Юнітранс-Агро”, арбітражний керуючий Новосельцев Володимир Петрович, про стягнення заборгованості за договором поруки залишено без змін.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 08.06.2022 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства “Українська інноваційна компанія” задоволено. Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07 липня 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 20 жовтня 2020 року скасовано. Матеріали справи № 711/8269/17 за позовом Публічного акціонерного товариства “Українська інноваційна компанія” до ОСОБА_1 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю “Компанія “Юнітранс-Агро”, арбітражний керуючий Новосельцев Володимир Петрович, про стягнення заборгованості за договором поруки, передано до Господарського суду Луганської області, на розгляді якого перебуває справа № 913/266/20 про банкрутство Публічного акціонерного товариства “Українська інноваційна компанія”.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 02.09.2022 суддею Масловським С.В. прийнято справу №913/266/20(711/8269/17) до свого провадження. 
Рішенням Господарського суду Луганської області від 20 березня 2025 року позов Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача – Товариство з обмеженою відповідальністю “Компанія “Юнітранс-Агро”, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – арбітражний керуючий Новосельцев Володимир Петрович, про стягнення заборгованості за договором поруки - задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" заборгованість за договором поруки №03-2015-1п від 12.02.2015 в розмірі 550961 грн 35 коп., в тому числі: суму основного боргу за кредитним договором в розмірі 526747 грн 82 коп.; пеню за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 20139 грн 75 коп., інфляційні втрати в розмірі 4073 грн 78 коп., та витрати зі сплати судового збору в розмірі 8264 грн 41 коп. В іншій частині позову відмовлено.
Відповідач ОСОБА_1 не погодився з ухваленим рішенням суду першої інстанції та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Господарського суду Луганської області від 20.03.2025 у справі №913/266/20 (711/8269/17) та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Стягнути з позивача судові витрати за подання апеляційної скарги.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 23.06.2025 р. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Господарського суду Луганської області від 20.03.2025 у справі №913/266/20(711/8269/17) скасовано, ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог повністю. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства “Українська інноваційна компанія” (місцезнаходження: вул. Сметаніна, буд. 3-А, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404, код ЄДРПОУ 05839888) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 12 396,61 грн.
ПАТ "Українська інноваційна компанія" 07.07.2025 р. звернулося з касаційною скаргою на постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.06.2025 р. у справі № 913/266/20(711/8269/17).
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" задоволено частково, постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.06.2025 у справі № 913/266/20 (711/8269/17) скасовано, справу № 913/266/20(711/8269/17) направлено до Східного апеляційного господарського суду на новий апеляційний розгляд.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 07.01.2026 р. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Луганської області від 20.03.2025 у справі №913/266/20(711/8269/17) залишено без змін.
ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою на постанову Східного апеляційного господарського суду від 07.01.2026 та рішення Господарського суду Луганської області від 20.03.2025 у справі № 913/266/20 (711/8269/17), за яким просив ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ПАТ "Українська інноваційна компанія" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором поруки – відмовити.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про передачу справи № 913/266/20(711/8269/17) на розгляд Великої Палати Верховного Суду; касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Східного апеляційного господарського суду від 07.01.2026 та рішення Господарського суду Луганської області від 20.03.2025 у справі № 913/266/20(711/8269/17) скасовано; справу №913/266/20(711/8269/17) передано на новий розгляд до Господарського суду Луганської області. 
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2026 справа передана на розгляд судді Яресько Б.В.
Відповідно до абзацу 4 ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства заяви (позовні заяви) учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або інших осіб у спорах, стороною в яких є боржник, розглядаються в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 24.06.2026 р. суд прийняв справу №913/266/20(711/8269/17) та відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.
07.07.2026 р. від Відповідача надійшов відзив в якому він повністю заперечує проти задоволення позову.
Крім того у відзиву ним в порядку ст. 90 ГПК України поставлені Позивачу запитання.
Ухвалою від 10.07.2026 р. суд запропонував Позивачу надати суду відповіді на питання поставленні Відповідачем.
15.07.2026 р. від представника Позивача -адвоката Пилип В.М. Надійшла заява з відповідями на поставлені Відповідачем питання.
Розглянувши подані Відповіді, суд зазначає таке.
Відповідно до ст.90 ГПК України, учасник справи має право поставити в першій заяві по суті справи або у додатку до неї не більше десяти запитань іншому учаснику справи про обставини, що мають значення для справи. Учасник справи, якому поставлено питання іншим учасником справи, зобов`язаний надати вичерпну відповідь окремо на кожне питання по суті. На запитання до учасника справи, який є юридичною особою, відповіді надає її керівник або інша посадова особа за його дорученням.
Відповіді на запитання подаються до суду учасником справи - фізичною особою, керівником або іншою посадовою особою юридичної особи у формі заяви свідка не пізніше як за п`ять днів до підготовчого засідання, а у справі, що розглядається в порядку спрощеного провадження, - за п`ять днів до першого судового засідання. Копія такої заяви свідка у той самий строк надсилається учаснику справи, який поставив письмові запитання.
Відповідно до ч.2 ст. 88 ГПК України, у заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень. Підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Не вимагається нотаріальне посвідчення підпису сторін, третіх осіб, їх представників, які дали згоду на допит їх як свідків.
Як вбачається з поданих відповідей позивач при наданні відповідей не дотримався вищезазначених вимог законодавства.
За таких обставин, згідно з ч.4. ст.170 ГПК України, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог статтей 88 та 90 ГПК України, суд повертає зазначену заяву Позивачу без розгляду.

Відповідачем також була подана заява про припинення процесуального статусу третіх осіб - Товариство з обмеженою відповідальністю “Компанія “Юнітранс-Агро” в зв`язку з його ліквідацією, та арбітражного керуючого Новосельцева Володимир Петрович в зв`язку з припиненням його повноважень як ліквідатора ТОВ “Юнітранс-Агро”.
Судом встановлено, що дійсно ухвалою Господарського суду Черкаської області від 14.12.2022 р. по справі № 925/979/17 було ліквідовано Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Юнітранс-Агро" (18000, м.Черкаси, вул.Ватутіна, 12/7, ідентифікаційний код 36619064) як юридичну особу-банкрута, державна реєстрація припинена 04.01.2023 р. Справа про банкрутство ТОВ “Юнітранс-Агро” закрита, відповідно припиненні повноваження арбітражного керуючого Новосельцева Володимир Петрович як ліквідатора ТОВ “Юнітранс-Агро”.
Нормами Господарського процесуального кодексу України не передбачений механізм припинення процесуального статусу третіх осіб у випадку їх ліквідації, чи втрати інтересу до предмета спору. 
Ліквідація третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не перешкоджає розгляду спору між позивачем і відповідачем, оскільки рішення у справі безпосередньо не створює обов`язків для ліквідованої особи та не ухвалюється щодо її прав, які вже припинені з моменту внесення запису до ЄДР 
За таких обставин відсутні підстави для винесення окремої ухвали щодо припинення процесуального статусу третіх осіб.

Приймаючи до уваги, що в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України. Частиною 8 ст. 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться. 
Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
11.09.2013 між Публічним акціонерним товариством "Український інноваційний банк" (банк за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Юнітранс – Агро" (позичальник за договором, третя особа) укладено кредитний договір №09-2013, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит на умовах невідновлювальної кредитної лінії (надалі – кредит) з лімітом у розмірі 1293592 грн 99 коп. на термін до 12.02.2018 з наступним графіком погашення заборгованості по кредиту:
- березень 2015 – 23050,15 грн;
- квітень 2015 – 23530,36 грн;
- травень 2015 – 24020,57 грн;
- червень 2015- 24521,00 грн;
- липень 2015 – 25031,86 грн;
- серпень 2015- 25553,35 грн;
- вересень 2015 – 26085,71 грн;
- жовтень 2015 – 26629,17 грн;
- листопад 2015 – 27183,94 грн;
- грудень 2015 – 27750,27 грн;
- січень 2016 – 28328,40 грн;
- лютий 2016 – 28918,58 грн;
- березень 2016 29521,05 грн;
- квітень 2016 – 30136,07 грн;
- травень 2016 – 30763,91 грн;
- червень 2016 – 31404,82 грн;
- липень 2016 – 32059,09 грн;
- серпень 2016 – 32726,99 грн;
- вересень 2016 – 33408,80 грн;
- жовтень 2016 – 34104,81 грн;
- листопад 2016 – 34815,33 грн;
- грудень 2016 – 40540,65 грн;
- січень 2017 – 41385,25 грн;
- лютий 2017 – 42247,44 грн;
- березень 2017 – 43127,60 грн;
- квітень 2017 – 44026,09 грн;
- травень 2017- 44943,30 грн;
- червень 2017- 45879,62 грн;
- липень 2017 – 46835,44 грн;
- серпень 2017- 47811,18 грн;
- вересень 2017 – 48807,25 грн;
- жовтень 2017 – 49824,06 грн;
- листопад 2017 – 50862,06 грн;
- грудень 2017 – 51921,69 грн;
- січень 2018 – 53003,39 грн;
- 12.02.2018 – повне погашення заборгованості. (п.3.1. договору в редакції додаткової угоди №2 до кредитного договору від 12.02.2015).
Кредит використовується позичальником на поповнення оборотних коштів (п.3.2.1.); видача кредиту проводиться на підставі письмової заяви позичальника, копій контрактів (договорів), інших документів, що підтверджують цільове призначення кредиту, після набрання чинності Гарантійними документами, шляхом перерахування кредиту з рахунку для обліку заборгованості по кредиту, відкритого відповідно до умов цього договору на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_2 (п.3.3.1.); позичальник сплачує банку проценти в розмірі 25% річних; нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту в останній робочий день поточного місяця; проценти за кредитом нараховуються щомісячно на суму фактичної заборгованості за кредитом з дати її виникнення; будь – який наступний період нарахування процентів в подальшому є період з першого по останній календарний день поточного місяця та до повного погашення заборгованості за кредитом; нараховані проценти сплачуються позичальником у валюті кредиту з 01 по 10 число (включно) кожного наступного місяця, за місяцем нарахування процентів та одночасно з остаточним поверненням кредиту (абз. 1 пп.3.4.1. договору в редакції в редакції додаткової угоди №2 до кредитного договору від 12.02.2015).
Граничним терміном повернення кредиту є 12.02.2018 (п. 3.5.1. договору в редакції в редакції додаткової угоди №2 до кредитного договору від 12.02.2015); погашення заборгованості позичальника за цим договором здійснюється в наступній черговості: прострочена заборгованість за нарахованими процентами, прострочена заборгованість за кредитом, строкова заборгованість за нарахованими процентами, строкова заборгованість за кредитом, пеня за порушення строків повернення кредиту, сплати процентів, щомісячної комісії, штрафів тощо (п.3.5.4. договору).
Відповідно до п.3.7.1., в редакції додаткової угоди №2 до кредитного договору від 12.02.2015, забезпеченням виконання зобов`язань позичальника за договором є:
- житловий будинок та земельна ділянка, що є власністю ОСОБА_2 (майновий поручитель) та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , (предмет застави/іпотеки);
- порука фізичної особи ОСОБА_1 . Розпорядження (відчуження) предмета застави можливе лише за письмовою згодою банку.
У разі порушення строків сплати процентів за кредитом позичальник сплачує банку пеню за кожний день прострочення; пеня нараховується на суму несплачених (несвоєчасно сплачених) процентів в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, який нараховується пеня (п.7.3. договору); у разі порушення терміну повернення кредиту, в тому числі графіку зменшення ліміту кредитної лінії, позичальник сплачує банку пеню за кожний день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період за який нараховується пеня (п.7.4. договору); пеня нараховується банком за існування простроченої заборгованості (до моменту виконання простроченого зобов`язання), до розрахунку пені включається день виникнення прострочення зобов`язань і не включається день виконання зобов`язання (погашення заборгованості), із розрахунку кількості днів у році, яка була обумовлена договором, якщо день виникнення прострочення зобов`язання та день виконання зобов`язання (погашення заборгованості) співпадають, то розрахунок пені виконується за один день (п.7.6. договору).
Відповідно до п.8.1. договору, договір набуває чинності з дати його підписання повноважними представниками позичальника та банку; договір залишається чинним до повного виконання позичальником зобов`язань за цим договором (повної сплати позичальником заборгованості за кредитом, процентів, інших платежів за договором відповідно до умов договору).

12.02.2015 між Публічним акціонерним товариством "Український інноваційний банк" (кредитор за договором) та фізичною особою ОСОБА_1 (поручитель за договором), який є майновим поручителем за ТОВ "Компанія "Юнітранс – Агро" (позичальник за кредитним договором) було укладено договір поруки №03-2015-1п, відповідно до умов якого, поручитель поручається перед кредитором за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Юнітранс – Агро» в повному обсязі зобов`язань по кредитному договору №09-2013 про відкриття невідновлювальної кредитної лінії від 11.09.2013, з урахуванням додаткової угоди №1 від 26.12.2013, додаткової угоди №2 від 12.02.2015 до нього, згідно з яким позичальнику надається кредит на умовах невідновлювальної кредитної лінії в розмірі 1293592 грн 99 коп. на термін по 12.02.2018 включно зі сплатою процентів в розмірі 25% річних, з погашенням, згідно умов кредитного договору та всіх додаткових угод (договорів) до нього, зі сплатою інших платежів, передбачених кредитним договором та відшкодування збитків кредитора, пов`язаних з невиконанням (несвоєчасним виконанням) позичальником зобов`язань за кредитним договором.
Поручитель зобов`язується нести перед кредитором солідарну з позичальником відповідальність за невиконання (порушення) останнім зобов`язань за кредитним договором (п.1. договору поруки).
У випадку порушення позичальником умов кредитного договору: непогашення позичальником кредиту, процентів за користування кредитом, пені та інших платежів в сумі та в строки, передбачені кредитним договором, поручитель зобов`язаний зробити це за позичальника протягом 5 робочих днів з дня порушення (невиконання, неповного виконання, неналежного виконання) позичальником відповідних умов кредитного договору (п.2.2 договору поруки).
У випадку, якщо позичальник прострочив погашення кредиту та здійснення інших платежів, передбачених кредитним договором, поручитель зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми (п.2.3 договору поруки).
У випадку неперерахування суми заборгованості в строки, передбачені в п.2.2 цього договору, поручитель сплачує кредитору пеню, яка нараховується на суму несвоєчасно сплаченої заборгованості із розрахунку фактичної кількості днів її існування в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який нараховується пеня (п.3.1. договору поруки).
Сторони погодили, що договір поруки набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до повного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором та сторонами за цим договором (п.4.1 договору поруки); договір припиняється у випадках, передбачених чинним законодавством України (п.4.5 договору поруки).

Позивач звернувся до суду та посилається на те, що він є належним кредитором у спірних правовідносинах, у зв`язку з неналежним виконанням позичальником грошових зобов`язання за договором щодо повного та вчасного повернення кредитних коштів, утворилась заборгованість за кредитним договором №09-2013 від 11.09.2013 станом на 30.09.2017 в розмірі 526747 грн 82 коп (яка складається з заборгованості за простроченим кредитом – 229495 грн 63 коп, заборгованості за строковим кредитом – 297252 грн 19 коп).
Також, Позивачем відповідно до умов кредитного договору була нарахована пеня в розмірі 20139 грн 75 коп, інфляційні нарахування в розмірі 7443 грн 47 коп, та відсотки за користування кредитом в розмірі 66023 грн 87 коп.
Враховуючи невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.
Відповідач позов не визнає, посилаючись зокрема на те, що Позивач не є правонаступником банку у спірних правовідносинах, крім того зазначені зобов`язання припиненні.
Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про передачу справи № 913/266/20(711/8269/17) на розгляд Великої Палати Верховного Суду; касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Східного апеляційного господарського суду від 07.01.2026 та рішення Господарського суду Луганської області від 20.03.2025 у справі № 913/266/20(711/8269/17) скасовано; справу №913/266/20(711/8269/17) передано на новий розгляд до Господарського суду Луганської області. 
В зазначеній постанові Верховний суд вказав, що під час нового розгляду справи, судам слід з`ясувати питання чи є судові рішення у справі № 913/266/20(711/10273/17) такими, що усунули стан правової невизначеності між учасниками спірних правовідносин, зокрема щодо наявності/відсутності у позивача права вимоги до поручителя. У випадку, якщо суди дійдуть висновку про наявність права вимоги у позивача як такого, то судам слід надати належну оцінку як кожному окремо істотному доказу у справі, на які посилаються учасники справи, так і їх сукупності, в контексті наявності/або відсутності підстав для застосування ч. 4 ст. 559 ЦК України в редакції на час виникнення спірних правовідносин.
По справі № 913/266/20(711/10273/17) предметом спору було звернення стягнення на предмет іпотеки внаслідок неналежного виконання позичальником ТОВ "Компанія "Юнітранс-Агро" умов кредитного договору від 11.09.2013 №09-2013, укладеного із ПАТ "Український інноваційний банк". Учасниками справи № 913/266/20(711/10273/17) були: позивач - ПАТ "Українська інноваційна компанія", відповідачі - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів – ТОВ "Компанія "Юнітранс-Агро", Служба у справах дітей Черкаської міської ради.
29.06.2022 р Верховним Судом по справі 913/266/20(711/10273/17) була прийнята Постанова якою касаційна скарга Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" була залишена без задоволення, а Постанова Східного апеляційного господарського суду від 18.06.2021 у справі №913/266/20(711/10273/17) – залишена без змін.
В зазначеній Постанові по справі №913/266/20(711/10273/17) Верховний Суд встановив, що в спірних правовідносинах, що ґрунтуються на умовах кредитного договору від 11.09.2013 №09-2013 до позивача не перейшли права кредитора, оскільки ПАТ “Український інноваційний банк” не було припинено чи змінено у встановленому законом порядку на ПАТ “Українська інноваційна компанія”, ПАТ “Українська інноваційна компанія” не набуло прав банку та права вимоги.
Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Преамбулою та статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також рішеннями Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України" та від 28.10.1999 у справі за заявою № 28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. 
З врахуванням викладеного, враховуючи обставини встановлені у Постанові Верховного Суду по справі №913/266/20(711/10273/17), позивач - ПАТ “Українська інноваційна компанія” не є кредитором за кредитним договором від 11.09.2013 №09-2013 і відповідно не має прав вимагати виконання зобов`язань за договором поруки №03-2015-1п, що його забезпечує.
Відповідно до ч. 2 ст. 14 Цивільного Кодексу України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.
Враховуючи вищевикладене, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам наявним в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволенні позову.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Щодо клопотання Відповідача про постановлення окремої ухвали відносно Позивача, суд зазначає наступне.
Відповідно до приписів частин першої, другої статті 246 Господарського процесуального кодексу України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (у тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором.
Постановлення окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду, яке він може реалізувати у випадку виявлення при вирішенні спору по суті порушення певним органом чи особою вимог законодавства (аналогічний висновок міститься у пункті 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.11.2019 у справі № 171/2124/18, у пункті 72 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2018 у справі № 521/18287/15-ц).
Поряд з цим, відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду від 01.02.2022 у справі № 750/3192/14, суд не постановляє окремих ухвал за клопотаннями сторін.
За таких обставин підстави для постановлення окремої ухвали відсутні, а тому клопотання скаржника про постановлення окремої ухвали судом не підлягає задоволенню.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на Позивача, з якого на користь Відповідача підлягає стягненню 31007 грн. 61 коп.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 20, 46, 73, 74, 79, 86, 129, 130, 185, 191, 233, 236-238, 240, 242 ГПК України, господарський суд
ВИРІШИВ:
1. В задоволенні позову відмовити повністю.
2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства “Українська інноваційна компанія” (місцезнаходження: вул. Сметаніна, буд. 3-А, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404, код ЄДРПОУ 05839888) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_1 ) судовий збір 31007 грн. 61 коп.
Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.
Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 256 та ст. 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено та підписано 18.08.2026 р.

СУДДЯ Богдан ЯРЕСЬКО