КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
16 липня 2026 року
м. Київ
провадження № 22-ц/824/198/2026
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Євграфової Є. П. (суддя-доповідач), 
суддів: Шкоріної О. І., Саліхова В. В.
при секретарі Мудрак Р. Р.
за участі: представника відповідача - адвоката Бортник Л. В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка», в інтересах якого діє адвокат Бортник Леся Вікторівна, 
на рішення Шевченківського районного суду міста Києва у складі судді Сіромашенко Н. В.
від 22 лютого 2024 року
у цивільній справі № 761/10365/21 Шевченківського районного суду міста Києва
за позовом ОСОБА_1 
до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» 
про стягнення страхового відшкодування,
У С Т А Н О В И В:
У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» про стягнення недоплаченої частини страхового відшкодування, в обґрунтування якого зазначала, що 02.12.2020 у с. Погреби відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «BMW 320», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під управлінням ОСОБА_1 , та транспортного засобу «Москвич 21251», реєстраційний номер НОМЕР_2 під управлінням ОСОБА_2 .
Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2021 року по справі № 361/8959/20 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, i піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу.
Зазначала, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Москвич 21251», реєстраційний номер НОМЕР_3 , в момент дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована відповідачем за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 201037771 від 25.08.2020, та за полісом добровільного страхування цивільної відповідальності власника наземного транспорту № 030105/4450/0000154 від 25.08.2020.
Вказувала, що 11.12.2020 звернулась до відповідача із заявою про виплату матеріального збитку внаслідок пошкодження автомобіля «BMW 320», реєстраційний номер НОМЕР_4 . Відповідачем було визнано подію страховим випадком та 08.02.2021 перераховано на банківські реквізити позивача страхове відшкодування у розмірі 130 000 грн 00 коп. за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 201037771 від 25.08.2020, та 2 274 грн 71 коп. за полісом добровільного страхування цивільної відповідальності власника наземного транспорту № 030105/4450/0000154 від 25.08.2020. Всього, станом на 17.03.2021, відповідачем сплачено позивачу страхового відшкодування у розмірі 132 274 грн 71 коп.
Позивач вважала, що сплачена частина страхового відшкодування у розмірі 132 274 грн 71 коп. не відповідає реальним збиткам, завданим в результаті пошкодження транспортного засобу «BMW 320», реєстраційний номер НОМЕР_1 , оскільки значно нижче дійсних витрат, необхідних для відновлення пошкодженого майна. При цьому зазначала, що відповідно до наряду-замовлення ФОП ОСОБА_3 № 0102103777 від 04.01.2021, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «BMW 320», реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 411 200 грн 00 коп.
Крім того, вказувала, що за заявою позивача 21.01.2021 судовим експертом Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України було підготовлено Висновок експертного дослідження № CE-19/111-20/60048-AB, яким встановлено, що розмір матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «BMW320», реєстраційний номер НОМЕР_5 , в результаті його пошкодження при ДТП від 02.12.2020 становить 436 752 грн 20 коп.
Відтак позивач вважала, що відповідач виконав свої зобов`язання частково та зобов`язаний здійснити доплату страхового відшкодування у розмірі 278 925 грн 29 коп. (411 200 грн 00 коп. - 132 274 грн 71 коп.). 
Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 22 лютого 2024 року позов задоволено.
Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 278 925 грн 29 коп., судовий збір у сумі 2 789 грн 30 коп., а всього 281 714 грн 59 коп.
В апеляційній скарзі ПрАТ «Страхова компанія «Уніка», в інтересах якого діє адвокат Бортник Л. В., посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно стягнув суму страхового відшкодування у розмірі 278 925 грн 29 коп., вийшовши за межі встановленого Договором добровільного страхування № 030105/4450/0000154 субліміту відповідальності за шкоду майну третіх осіб, який становить 250 000 гривень. Наголошує, що з урахуванням уже здійсненої виплати у розмірі 2 274 грн 71 коп. від 08.02.2021, максимальний залишок зобов`язань страховика не міг перевищувати 247 725 грн 29 коп. 
Звертає увагу на помилковість використання судом висновку експертного дослідження № СЕ-19/111-20/60048-АВ від 21.01.2021, де коефіцієнт фізичного зносу безпідставно визначено на рівні нуля для автомобіля «BMW 320» 2017 року випуску, оскільки транспортний засіб мав значні попередні пошкодження до моменту дорожньо-транспортної пригоди, що вимагало застосування коефіцієнта зносу 0.57 згідно з вимогами Методики товарознавчої експертизи. Також підкреслює безпідставність включення до складу збитків втрати товарної вартості автомобіля в сумі 29 820 грн 20 коп. та нарахування суми з урахуванням податку на додану вартість без надання позивачем належних доказів оплати ремонту платнику цього податку. Зазначає, що суд порушив норми процесуального права, необґрунтовано відмовивши у повторному направленні матеріалів справи на судову автотоварознавчу експертизу після її повернення експертною установою без виконання.
У поданому відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги, просила залишити її без задоволення, а рішення суду залишити без змін, вважаючи його законним. Звертає увагу на те, що в акті огляду транспортного засобу від 18.12.2020, складеному представником страховика ОСОБА_4 , не зафіксовано жодних слідів попереднього ремонту чи корозії, тому застосування коефіцієнта зносу 0.57 є неправомірним. Позивач зазначає, що матеріали справи містять наряд-замовлення № 0102103777 від 04.01.2021 та квитанцію до прибуткового касового ордера № 7734, які є належними доказами фактичного виконання та оплати відновлювального ремонту на суму 411 200 грн 00 коп., що виключає підстави для зменшення виплати на суму податку на додану вартість. Крім того, позивач наголошує, що апелянт проявив процесуальну недбалість, не сплативши вчасно вартість призначеної судом першої інстанції експертизи, що призвело до її повернення, а тому суд обґрунтовано відмовив у повторному задоволенні аналогічного клопотання.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача адвокат Бортник Л. В. підтримала апеляційну скаргу із викладених у ній підстав та доводів, просила рішення суду скасувати, ухвалити нове з урахування висновку автотоварознавчої експертизи, проведеної на стадії апеляційного перегляду.
Позивач в судове засдіання не з`явилась, представника не направила, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином (засобами Електронного суду).
Заслухавши доповідь судді Євграфової Є. П., пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів виходить з наступного.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 02.12.2020 близько 21:30, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Москвич 21251» д/н НОМЕР_6 по вул. Ватутіна в с. Погреби Броварського району Київської області, в напрямку вул. Покровська, не надав переваги в русі водію автомобіля марки «БМВ» д/н НОМЕР_1 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення вказаних транспортних засобів. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 16.02.2021 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 454 грн 00 коп.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована згідно з полісом № 201037771 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 25.08.2020 в ПрАТ «СК «Уніка» та згідно з полісом добровільного страхування цивільної відповідальності власника наземного транспорту № 030105/4450/0000154 від 25.08.2020.
11.12.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату матеріального збитку внаслідок пошкодження автомобіля «BMW 320», реєстраційний номер НОМЕР_4 .
Відповідно до звіту № 10125 від 29.01.2021 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу BMW 320 реєстраційний номер НОМЕР_1 , виконаного на замовлення ПрАТ СК «Уніка» вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження КТЗ BMW 320 реєстраційний номер НОМЕР_1 станом на 18.12.2020 дорівнює з урахуванням ПДВ на запасні частини, але без врахування ВТВ 154 105 грн 45 коп.
За страховими актами/наказами № 00389237 та № 00403092 встановлено, що відповідач кваліфікував подію страховим випадком та дійшов висновку про виплату позивачеві страхового відшкодування у розмірі 130 000 грн за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 201037771 від 25.08.2020, та 2 274 грн 71 коп. за полісом добровільного страхування цивільної відповідальності власника наземного транспорту № 030105/4450/0000154 від 25.08.2020.
Відповідачем сплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 132 274 грн 71 коп. Зокрема згідно з платіжним дорученням № 199731 від 08.02.2021 відповідачем перераховано позивачеві страхове відшкодування у розмірі 130 000 грн 00 коп. Згідно з платіжним дорученням № 199734 від 08.02.2021 відповідачем перераховано позивачеві страхове відшкодування у розмірі 2 274 грн 71 коп.
Також судом встановлено, що відповідно до наряду-замовлення ФОП  ОСОБА_3 № 0102103777 від 04.01.2021, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «BMW 320», реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 411 200 грн 00 коп.
21.01.2021 позивач звернувся до судового експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України для визначення вартості завданого йому матеріального збитку внаслідок пошкодження транспортного засобу під час ДТП, що мала місце 02.12.2020. 
Згідно з Висновком експертного дослідження № CE-19/111-20/60048-AB від 21.01.2021 розмір матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «BMW 320», реєстраційний номер НОМЕР_5 , в результаті його пошкодження при ДТП від 02.12.2020 становить 436 752 грн 20 коп.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» покладено обов`язок відшкодувати завдані позивачу матеріальні збитки в розмірі оціненої шкоди та в межах ліміту страхування. Встановивши, що цивільно-правова відповідальність винної особи застрахована за двома полісами, а подія визнана страховим випадком, суд погодився з правомірністю самостійного залучення позивачем експерта для оцінки шкоди. Приймаючи як належний доказ висновок експертного дослідження № СЕ-19/111-20/60048-АВ від 21.01.2021, суд визначив суму збитків без урахування фізичного зносу частин, оскільки відповідач не надав власного обґрунтованого розрахунку та не оплатив судову експертизу. Суд першої інстанції відхилив заперечення відповідача щодо порушення порядку огляду автомобіля за відсутності його представника, вказавши, що запрошення заінтересованих осіб є правом, а не обов`язком спеціаліста. Дослідивши наряд-замовлення та квитанцію про оплату ремонту на суму 411 200 грн 00 коп., суд дійшов висновку про обґрунтованість стягнення недоплаченої частини страхового відшкодування у розмірі 278 925 грн 29 коп.
Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до положень статті 979 ЦК України та статті 25 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату, межі та порядок якої чітко детерміновані законом та умовами укладеного договору. Аналіз правової природи зазначених правовідносин свідчить про необхідність чіткого розмежування деліктного зобов`язання, що виникає внаслідок завдання шкоди і покладає на винну особу обов`язок її відшкодування в повному обсязі на підставі статей 1166, 1187 ЦК України, та страхового зобов`язання, яке за своєю суттю є договірним або спеціальним законодавчим обов`язком компенсації збитків у межах встановлених лімітів. 
Специфіка відповідальності страховика полягає в тому, що він, не будучи заподіювачем шкоди, бере на себе виконання обов`язку страхувальника лише в межах визначеної страхової суми. Зокрема, приписи статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» імперативно встановлюють, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а також із вирахуванням франшизи. Зазначений підхід повністю кореспондує правовій природі обов`язкового страхування, метою якого є захист майнових інтересів як страхувальника, так і потерпілого, однак виключно в межах, що не призводять до безпідставного збагачення останнього. 
Аналогічний правовий режим регулювання поширюється і на добровільне страхування цивільно-правової відповідальності, умови якого узгоджуються сторонами під час укладення відповідного договору, де визначаються конкретні ліміти та субліміти відповідальності за окремими видами збитків. Пред`явлення особою вимоги про виплату страхового відшкодування в розмірі повної вартості відновлювального ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу деталей, які підлягають заміні на нові, є неправомірним, оскільки страховик за договором обов`язкового або добровільного страхування відповідальності не зобов`язаний компенсувати повну ринкову вартість нових складників аварійно пошкодженого транспортного засобу. Судова практика у цьому питанні є сталою є сталою. Окрім того, покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника або вихід за межі узгоджених лімітів відповідальності самого страховика суперечить інституту страхування цивільно-правової відповідальності (правовий висновок у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц). 
Суд першої інстанції наведених вище вимог матеріального права не врахував, унаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність підстав для стягнення зі страхової компанії суми відновлювального ремонту в повному обсязі, без застосування коефіцієнта фізичного зносу складників та поза межами встановленого Договором добровільного страхування цивільної відповідальності субліміту за шкоду, заподіяну майну третьої особи, який становив 250 000 грн (а.с. 113-118).
Під час апеляційного розгляду справи ухвалою Київського апеляційного суду було призначено судову транспортно-товарознавчу експертизу, за результатами проведення якої експертом ОСОБА_5 складено висновок № 2309/25-54 від 18.05.2026. Зазначеним висновком експерта, який попереджений про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України, встановлено, що складові частини кузова транспортного засобу «BMW 320», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , відновлювалися ремонтом до моменту дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з чим значення коефіцієнта фізичного зносу становить 0,27. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу автомобіля станом на момент дорожньо-транспортної пригоди складає 288 131 грн 51 коп. без урахування податку на додану вартість та відповідно 340 648 грн 31 коп. - з урахуванням податку на додану вартість.
Стосовно врахування суми податку на додану вартість при обчисленні страхового відшкодування колегія суддів зазначає, що за загальним правилом при визначенні розміру матеріального збитку чи страхової виплати, яка підлягає відшкодуванню безпосередньо потерпілій особі, податок на додану вартість не нараховується. Розрахунок суми виплати з урахуванням податку на додану вартість здійснюється у разі, якщо страхові суми спрямовуються безпосередньо на придбання у платника цього податку послуг з ремонту, що має бути підтверджено фактичним наданням послуги з проведення такого ремонту за умови, що виконавець цієї послуги є зареєстрованим платником податку на додану вартість (правовий висновок у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 19.09.2018 у справі № 523/5890/15-ц). 
Оскільки виплата здійснювалася безпосередньо на рахунок позивача, а матеріали справи не містять доказів того, що виконавець ремонту (ФОП ОСОБА_6 ) є платником податку на додану вартість (а.с. 48-49, т. 1), сума матеріального збитку підлягає обрахунку без урахування вказаного податку, що становить 288 131 грн 51 коп.
Зважаючи на викладене, загальний розмір належного до виплати страхового відшкодування має розраховуватися наступним чином. 
Від встановленої судовим експертом вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу без податку на додану вартість у розмірі 288 131 грн 51 коп. підлягає вирахуванню сума, сплачена відповідачем за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № 201037771 у розмірі 130 000 грн 00 коп. Різниця в сумі 158 131 грн 51 коп. підлягає покриттю за рахунок Договору добровільного страхування цивільної відповідальності № 030105/4450/0000154, субліміт якого за шкоду майну становить 250 000 грн. Враховуючи, що за цим Договором страховиком уже було добровільно виплачено позивачу 2 274 грн 71 коп., залишок недоплаченого страхового відшкодування, який підлягає стягненню на користь позивача, становить 155 856 грн 80 коп.
За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав визначених ст. 376 ЦПК України, у зв`язку із неправильним застосуванням норм матеріального права та невідповідністю висновків суду обставинам справи, із ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог і стягнення з відповідача на користь позивача у рахунок страхового відшкодування 155 856 гривень 80 копійок. В решті вимог позов задоволенню не підлягає із наведених вище підстав.
Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, у разі зміни рішення суду першої інстанції апеляційний суд відповідним чином змінює розподіл судових витрат пропорційно розміру задоволених вимог. 
Зважаючи на те, що позовні вимоги, які становили 278 925 грн 29 коп., підлягають задоволенню частково - 155 856 грн 80 коп., пропорція задоволених позовних вимог складає 55,88 %, а пропорція задоволених вимог апеляційної скарги, що відображає рівень успіху апеляції для відповідача, становить 44,12 %. 
Таким чином, сплачений позивачем при поданні позовної заяви судовий збір у розмірі 2 789 грн 30 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволеної частини позову в сумі 1 558 грн 59 коп. 
Водночас понесені відповідачем судові витрати у зв`язку з апеляційним оскарженням, які складаються із судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 4 183 грн 95 коп. та вартості проведеної судової експертизи на стадії апеляційного перегляду в сумі 16 030 грн 35 коп., що в сукупності становить 20 214 грн 30 коп., підлягають стягненню з позивача на користь відповідача пропорційно до задоволеної частини апеляційної скарги, що дорівнює 1 846 грн 06 коп. судового збору та 7 072 грн 97 коп. витрат на проведення експертизи, а всього - 8 919 грн 03 коп. 
Шляхом проведення взаємозаліку сукупних грошових зобов`язань сторін щодо відшкодування понесених судових витрат, остаточному стягненню з позивача ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» підлягають судові витрати у загальному розмірі 7 360 грн 44 коп.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 369, 374, 376, 381, 383 ЦПК України суд, -
У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка», в інтересах якого діє адвокат Бортник Леся Вікторівна, задовольнити частково.
Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 лютого 2024 року скасувати, ухвалити нове судове рішення. 
Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» про стягнення страхового відшкодування задовольнити частково.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (ЄДРПОУ 20033533) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 ) страхове відшкодування у розмірі 155 856 (сто п`ятдесят п`ять тисяч вісімсот п`ятдесят шість) грн 80 коп.
В решті позовних вимог відмовити. 
Стягнути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (ЄДРПОУ 20033533) у відшкодування судових витрат понесених в суді апеляційної інстанцій на сплату судового збору та проведення експертизи 7 360 (сім тисяч триста шістдесят) грн 44 коп.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складений 20 липня 2026 року. 

Судді: Є. П. Євграфова

О. І. Шкоріна

В. В. Саліхов