Справа № 562/2041/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2026 р. Здолбунівський районний суд
Рівненської області

в складі: головуючого судді Шуляка А.С.
при секретарі Солдатовій О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Здолбунів у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

ТОВ "Факторинг Партнерс" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором № Е07.23745.006978874 від 29.08.2020 року в розмірі 23283,20 грн, судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 2662,40 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 13000 грн.
В обґрунтування позовних вимог Товариство зазначило, що 29.08.2020 року між Акціонерним товариствов «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту № Е07.23745.006978874. Відповідно предметом договору є надання позивачем позичальнику грошових коштів на наступних умовах: сума кредиту 24000,00 грн., кредит надається строком на 24 місяці. АТ «Ідея Банк» виконало свої зобов`язання за вказаним договором в повному обсязі, а відповідач в свою чергу свої зобов`язання в частині повної та своєчасної сплати кредитних платежів не виконує, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість по договору кредиту Позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 23283 грн. 20 коп. з яких: 23275 грн 97 коп. заборгованість за основним боргом, 7 грн 23 коп. заборгованість за нарахованими відсотками. Оскільки відповідачем кредитні зобов`язання не виконані, сума боргу підлягає примусовому стягненню.
11.12.2025 року між АТ «Ідея Банк» та ТзОВ "Факторинг Партнерс" було укладено договір факторингу №11-12/25, відповідно до якого АТ «Ідея Банк» відступило на користь позивача право грошової вимоги за кредитним договором.
Таким чином, позивач ТзОВ "Факторинг Партнерс" набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 .
В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві зазначив про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. 
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином шляхом вручення повістки та через оголошення на офіційному вебпорталі «Судова влада України». Відповідач, будучи належним чином повідомленим про строк подання відзиву, у встановлений в ухвалі про відкриття провадження строк для подання відзиву на позовну заяву, відзив до суду не подав, тому суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.
Судом, у відповідності до ст.ст.280, 281 ЦПК України, ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 29.08.2020 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено Договір кредиту та страхування № Е07.23745.006978874, відповідно якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 24000,00 грн. для власних потреб, строком на 24 місяці.
Банк свої зобов`язання за Кредитним договором виконав та надав позичальнику грошові кошти. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору.
Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості відповідача за кредитним договором № № Е07.23745.006978874 від 29.08.2020 року станом на 24 червня 2026 року заборгованість відповідача становить 57791 грн 33 коп., з яких 23283 грн. 20 коп. з яких: 23275 грн 97 коп. заборгованість за основним боргом, 7 грн 23 коп. заборгованість за нарахованими відсотками та 34508 грн. 13 коп. заборгованість за комісією. 
11 грудня 2025 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ "Факторинг Партнерс" було укладено Договір факторингу № 11-12/25, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» відступило свої права вимоги, а ТОВ "Факторинг Партнерс" набуло право вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед АТ «Ідея Банк», визначеними в реєстрі боржників, в тому числі за договором договором Е07.23745.006978874 від 29.08.2020 року.
Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ "Факторинг Партнерс" права грошової вимоги здійснювались безпосередньо АТ «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги. ТОВ "Факторинг Партнерс" не здійснювалось жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювались.
Однак, позивач просить стягнути заборгованість у сумі 23283 грн. 20 коп. з яких: 23275 грн 97 коп. заборгованість за основним боргом, 7 грн 23 коп. заборгованість за нарахованими відсотками.
Згідно з ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (ст. 207 ЦПК України).
Частинами 1, 3 ст.509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У договорах про надання фінансового кредиту, укладених з відповідачем, сторонами погоджено всі його істотні умови щодо суми і строку кредиту сплати відсотків за користування позикою, розмір і типи процентних ставок.
Відступлення права вимоги підтверджується витягом з реєстру боржників до договору факторингу, який містить інформацію про відповідача (його прізвище, ім`я, по батькові, РНОКПП, номер договору, суму заборгованості), актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу.
Відповідно до вимог ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15.
При цьому, як убачається з матеріалів справи, а саме наданого позивачем розрахунку, відповідач не сплачував заборгованості за укладеним ним договором, ні новому, ні попередньому кредитору, внаслідок чого утворилася заборгованість у заявленій у позові до стягнення сумі.
Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості відповідача за кредитним договором Е07.23745.006978874 від 29.08.2020 року заборгованість відповідача становить 57791 грн 33 коп., з яких 23283 грн. 20 коп. з яких: 23275 грн 97 коп. заборгованість за основним боргом, 7 грн 23 коп. заборгованість за нарахованими відсотками та 34508 грн. 13 коп. заборгованість за комісією. 
Однак, позивач просить стягнути заборгованість у сумі 23283 грн. 20 коп. з яких: 23275 грн 97 коп. заборгованість за основним боргом, 7 грн 23 коп. заборгованість за нарахованими відсотками.
Відповідно до ст. 518 ЦК України боржник має право висувати вимоги проти нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора.
Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ст.ст.1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому.
Відповідно до ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Згідно ч.1 ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Відповідно до ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлені строки і боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок.
Частина 1 ст.599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частиною 1 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу.
Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Отже, вирішуючи спір, суд, оцінивши надані сторонами докази та встановивши, що відповідач своєчасно не виконав, взяті на себе грошові зобов`язання, не сплатив заборгованість за укладеним ним договором, ні новому, ні попередньому кредитору, у зв`язку із чим утворилась заборгованість, дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором кредиту № Е07.23745.006978874 від 29.08.2020 року в розмірі 23283 (двадцять три тисячі двісті вісімдесят три) грн. 20 коп.
А отже, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
З платіжної інструкції №0662480062 від 18.06.2026 року вбачається, що позивачем було сплачено 2662,40 гривень судового збору, який підлягає стягненню на користь Товариства з відповідача. 
Позивачем також заявлено до стягнення 13000,00 гривень витрат на правничу допомогу.
Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
На підтвердження надання правової допомоги позивач надав копію договору про надання правової допомоги від 02.07.2024 року, тарифи на послуги, копію заявки на надання юридичної допомоги №1295 від 01.05.2026 року, копію витягу з Акту про надання юридичної допомоги №36 29.05.2026 року.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (постанови Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та від 01 червня 2018 року у справі №904/8478/16).
Суд, зважаючи на предмет позовних вимог та категорію справи, яка є малозначною за ціною позову, розгляд справи за відсутності позивача та його представника на підставі наявних матеріалів, а також враховуючи обсяг виконаної роботи адвокатом, дійшов висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 гривень.
На підставі наведеного вище та керуючись ст.ст. 509, 526, 530, 599, 612, 625, 629, 638, 639, 1048, 1049, 1050, 1052, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 23, 76-78, 81, 89, 141, 247, 265, 288, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" заборгованість за договором № Е07.23745.006978874 від 29.08.2020 року в розмірі 23283 (двадцять три тисячі двісті вісімдесят три) грн. 20 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662,40 грн. (дві тисячі шістсот шістдесят дві сорок копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. (три тисячі гривень).
У задоволенні решти вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана позивачем через Здолбунівський районний суд Рівненської області до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс", код ЄДРПОУ 42640371, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Гедройця Єжи, буд. 6, офіс 521. 
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя