Справа № 752/31833/25 
Провадження № 2/752/3315/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.08.2026 року м. Київ
Суддя Голосіївського районного суду м. Києва Ольшевська І.О., за участю секретаря судового засідання Білас С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула Івана Івановича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, - 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1  звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула Івана Івановича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» про стягнення безпідставно набутих грошових коштів та просить стягнути з відповідача 1 на свою користь безпідставно отримані грошові кошти в сумі 6 336,98 грн., стягнути з відповідача 2 на свою користь безпідставно отримані кошти в сумі 63 369,82 грн., а також стягнути з відповідачів судовий збір.
В обгрунтування позову зазначає, що ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 03.11.2025р. у справі №367/10850/25 задоволено його скаргу та зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула І.І. у виконавчому провадженні НОМЕР_3 зняти арешт з коштів ОСОБА_1 , що знаходяться на рахунку, відкритому в АТ «Ощадбанк», накладений постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегулом І.І. від 07.09.2021р. у виконавчому провадженні НОМЕР_4, з огляду на те, що такий рахунок є рахунком для зарахування заробітної плати, в іншій частині вимог скарги відмовлено. Позивач зазначає, що йому 05.09.2025р. стало відомо про стягнення приватним виконавцем у виконавчому провадженні НОМЕР_3 коштів у сумі 69 706,80 грн. з рахунку в АТ «Ощадбанк», призначеному для зарахування заробітної плати від ТОВ «Файер Поінт». Стягнення відбулось після зарахування заробітної плати на зарплатний рахунок позивача. Вказаний розмір стягнення значно перевищує розмір відрахувань, що встановлений ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження». Утримання коштів із заробітної плати позивача відбулось на підставі постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 16.02.2024р. На думку позивача, приватний виконавець незаконно стягнув з рахунку позивача грошові кошти, що перевищує межі дозволених законом розміру відрахувань, визначених ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим, як вказує та на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України ці кошти мають бути повернуті відповідачем 1 та 

відповідачем 2 (63 369,82 грн., що перераховані ТОВ «Глобал Спліт», та 6 336,98 грн. - основна винагорода приватного виконавця).
Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 25.12.2025р. відкрито провадження в даній справі, постановлено розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. 
За ухвалою суду від 27.01.2026р. залишено без задоволення заяву приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула Івана Івановича про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 
Відповідач 1 надав письмовий відзив на позовну заяву, за яким просить відмовити в задоволенні позову. Вказує, що Ірпінським міським судом Київської області встановлено, що матеріали скарги не містять доказів того, що ОСОБА_1 звертався до приватного виконавця із заявою про зняття арешту коштів з рахунку для отримання грошових коштів, а приватним виконавцем арешт не був знятий. Дії приватного виконавця за судовим рішенням не були визнані неправомірними, таким чином приватний виконавець діяв у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження». 05.09.2025р. на рахунок з обліку депозитних сум приватного виконавця надійшли грошові кошти в розмірі 69 706,80 грн., які розподілені відповідно до вимог ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: 63 369,82 грн. - перераховані стягувачу в рахунок погашення боргу; 6 336,98 грн. - основна винагорода приватного виконавця. Також відповідач 1 звертає увагу на те, що закон не покладає на приватного виконавця обов`язку перевірки цільового призначення кожного рахунку боржника, що підтверджується сталою судовою практикою.
Відповідач 2 письмового відзиву на позовну заяву не надав, про розгляд справи повідомлявся належним чином. 
Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, судом встановлено наступне.
07.09.2021р. приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Крегулом І.І. відкрито виконавче провадження ВП НОМЕР_3 з виконання виконавчого листа №1013/7738/2012, виданого 23.04.2014р. Ірпінським міським судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Фінанси та кредит» заборгованості за кредитним договором №11-445/07-А від 05.12.2007р. в сумі 1 950 362,95 грн., стягнення із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Фінанси та кредит» судових витрат 3 219,00 грн., ухвалою №1013/7738/2012 від 13.12.2018р. Ірпінський міський суд Київської області задовольнив заяву ТОВ «Глобал Спліт» про заміну сторони стягувача.
Отже, за даним виконавчим провадження із виконання виконавчого листа №1013/7738/2012 від 23.04.2014р. боржником є ОСОБА_1 , стягувачем ТОВ «Глобал Спліт».
У межах даного виконавчого провадження відповідно до постанови приватного виконавця від 07.09.2021р. було накладено арешт на кошти боржника. 
05.09.2025р. в рамках виконавчого провадження ВП НОМЕР_3 на рахунок з 

обліку депозитних сум приватного виконавця надійшли грошові кошти в розмірі 69 706,80 грн., з яких 63 369,82 грн. були перераховані стягувачу ТОВ «Глобал Спліт» у рахунок погашення заборгованості за виконавчим документом згідно платіжної інструкції №1578 від 05.09.2025р., та 6 336,98 грн. перераховані приватному виконавцю, як основна винагорода приватного виконавця, згідно платіжної інструкції №1577 від 05.09.2025р. 
Позивач вважає, що стягнуті кошти в розмірі 69 706,80 грн. підлягають поверненню позивачу шляхом їх стягнення з відповідачів на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України, оскільки ці кошти незаконно стягнуті з рахунку, який використовувався виключно для зарахування заробітної плати, з перевищенням межі, дозволеної законом, а саме ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження».
Судом встановлено, що Ірпінським міським судом Київської області розглядалась скарга ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула І.І. про визнання неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула І.І. щодо арешту грошових коштів, які належать ОСОБА_1 , на рахунку НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк»; зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула І.І. скасувати арешт з грошових коштів, які знаходяться на рахунку НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк» та належать ОСОБА_1 ; стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула І.І. на користь ОСОБА_1 безпідставно отримані грошові кошти в сумі 7 150,27 грн.; стягнути з ТОВ «Глобал Спліт» на користь ОСОБА_1 безпідставно отримані грошові кошти в сумі 62 556,53 грн. (справа №367/10850/25).
За результатами розгляду скарги Ірпінський міський суд Київської області зобов`язав приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула І.І. у виконавчому провадженні НОМЕР_3 зняти арешт з коштів ОСОБА_1 , що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк, накладений постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула І.І. від 07.09.2021р. у виконавчому провадженні НОМЕР_3 про арешт коштів боржника, про що виніс ухвалу від 03.11.2025р.
Як вбачається з ухвали від 03.11.2025р., Ірпінський міський суд Київської області прийшов до висновку, що при накладенні арешту на грошові кошти відповідно до постанови від 07.09.2021р. виконавець за відсутності інформації про наявності на рахунку боржника коштів, на які накладення арешту заборонено законом, діяв правомірно, однак, зважаючи на те, що відповідно до довідки АТ «Ощадбанк» такий рахунок є рахунком для зарахування заробітної плати, такий арешт підлягає зняттю.
У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або 

смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.
Верховний Суд у постанові від 14.08.2024р. у справі №338/1125/23 вказав про те, що саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх обліковування на рахунку, на кошти на які заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»; у разі, якщо банк не повідомив державного виконавця, що рахунок, на якому знаходяться кошти боржника, є рахунком зі спеціальним режимом використання, то дії державного виконавця щодо накладення арешту на кошти на цьому банківському рахунку та їх подальше списання не можна вважати протиправними. 
Аналогічна позиція міститься в постанові Верховного Суду від 29.01.2025р. у справі №279/809/24.
Стаття 1212 Цивільного кодексу України встановлює, що особа,  яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але в подальшому відпала.
У даному випадку у спірних правовідносинах, як встановлено, саме банк не повідомив приватного виконавця про те, рахунок, на якому знаходяться кошти боржника, є рахунком для зарахування заробітної плати, а тому списання коштів з такого рахунку є правомірним.
Також слід зазначити, що підстава, згідно якої здійснюється стягнення з боржника у виконавчому провадженні ВП НОМЕР_3, якою є виконавчий лист Ірпінського міського суду Київської області від 23.04.2014р. №1013/7738/2012, не відпала, він не визнаний таким, що не підлягає виконанню.
Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати залишаються за позивачем. 

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 258, 259, 354 ЦПК України, суд - 

ВИРІШИВ:
1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула Івана Івановича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» про стягнення безпідставно набутих грошових коштів залишити без задоволення.
2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
3. Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).
Відповідач 1: Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Крегул Іван Іванович (07301, Київська обл., Вишгородський район, м. Вишгород, «Карат», промисловий майданчик, 5-А, офіс 511).
Відповідач 2: Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» (01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 5-Б, офіс 5, код ЄДРПОУ 41904846).

Повний текст рішення суду складено та підписано 04.08.2026р.

Суддя Ірина ОЛЬШЕВСЬКА