Справа № 342/1045/26
Провадження № 3/342/169/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2026 року м. Городенка

Суддя Городенківського районного суду Івано-Франківської області Федів Л.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яку отримано від відділення поліції № 2 (м. Городенка) Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , жительку АДРЕСА_1 , 

за ч. 3 ст. 184 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1  ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання своєї неповнолітньої дочки – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: 20.08.2026 близько 21:00 год. в с. Стрільче по вул. Садова, неповнолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 при спілкуванні із громадянкою ОСОБА_3 вдарила її пакетом, всередині якого був твердий предмет, в область обличчя. Своїми діями неповнолітня ОСОБА_2 , вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП, однак на момент вчинення адміністративного правопорушення не досягла віку з якого настає відповідальність. До відповідальності притягується матір –  ОСОБА_1 .
У судовому засіданні  ОСОБА_1  вказала, що з протоколом про адміністративне правопорушення згідна та визнає свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.
Заслухавши  ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного. 
Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до статей 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є одним із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.
Матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівника поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.
Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 739633 від 24.08.2026, неповнолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 173 КУпАП.
Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 16.05.2011, встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Законом України "Про охорону дитинства" визначено, що батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Закон передбачає, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Тому неналежне виховання неповнолітньої дитини це правопорушення батьків і, як наслідок, настання відповідальності. Обов`язки батьків висвітлені в ст. 150 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та поважати дитину. За невиконання або неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей батьки можуть бути притягнені до різних видів юридичної відповідальності.
Частиною 3 статті 184 КУпАП передбачена відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють, за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.
Статтею 173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Вина  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, стверджується даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №739633 від 24.08.2026, рапорті капітана поліції Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Романа Романиці від 20.08.2026, рапорті ст. інспектора чергового відділення поліції № 2 (м. Городенка) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції Романа Романиці від 22.08.2026, рапорті старшого інспектора СЮП відділу превенції Коломийського РВП майора поліції Володимира Бабака від 24.08.2026, письмових поясненнях ОСОБА_4 від 20.08.2026, письмових поясненнях  ОСОБА_1  від 22.08.2026, протоколом бесіди з дитиною ОСОБА_2 від 24.08.2026.
Надавши об`єктивну та належну оцінку обставинам, зазначеним в протоколі про адміністративне правопорушення, з урахуванням наявних в матеріалах справи письмових доказів, приходжу до висновку про наявність в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП. 
Обираючи адміністративне стягнення  ОСОБА_1 ,враховую характер вчиненого правопорушення, особу порушника та ступінь її вини, майновий стан, обставину, що пом`якшує відповідальність за адміністративні правопорушення - визнання вини, обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення не встановлено, тому приходжу до переконання, що  ОСОБА_1 слід призначити стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.Вважаю, що такий вид адміністративного стягнення, у відповідності до ст. 23 КУпАП, буде мірою відповідальності, достатньою для досягнення мети виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП особа, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачує судовий збір у розмірі, визначеному п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 23, 27, 33-35, 40-1, ч.3 ст. 184, ст.ст.221, 283-287, 289, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, та накласти штраф у розмірі п`ятдесятинеоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. 
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , в дохід державного бюджету судовий збір в розмірі 665 грн 60 коп. (стягувач - ДСА України на рахунок: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 820019, рахунок отримувача UА908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Городенківський районний суд.

Суддя: Федів Л. М.