КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 липня 2026 року м. Київ № 320/11798/26
Київський окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Перепелиця А.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом приватного підприємства «СІВЕР-НАФТА» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:
До Київського окружного адміністративного суду звернулося приватне підприємство «СІВЕР-НАФТА» з позовом до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить:
- визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Київській області від 04.11.2024 №12002868/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №678 від 14.11.2023 в ЄРПН, від 04.11.2024 №12002869/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №525 від 07.11.2023 в ЄРПН, від 04.11.2024 №12002872/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №650 від 13.11.2023 в ЄРПН, від 04.11.2024 №12002863/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №641 від 13.11.2023 в ЄРПН, від 04.11.2024 №12002871/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №676 від 14.11.2023 в ЄРПН, від 04.11.2024 №12002881/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №642 від 13.11.2023 в ЄРПН, від 04.11.2024 №12002882/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №1118 від 15.11.2023 в ЄРПН, від 04.11.2024 №12002881/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №642 від 13.11.2023 в ЄРПН, від 04.11.2024 №12002874/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №649 від 13.11.2023 в ЄРПН, від 04.11.2024 №12002876/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №677 від 14.11.2023 в ЄРПН, від 04.11.2024 №12002870/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №515 від 07.11.2023 в ЄРПН, від 04.11.2024 №12002862/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №518 від 07.11.2023 в ЄРПН, від 04.11.2024 №12002866/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №638від 13.11.2023 в ЄРПН, від 04.11.2024 №12002867/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №526 від 07.11.2023 в ЄРПН, від 04.11.2024 №12002879/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №520 від 07.11.2023 в ЄРПН, від 04.11.2024 №12002865/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №1120 від 15.11.2023 в ЄРПН, від 04.11.2024 №12002861/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №398 від 14.11.2023 в ЄРПН, від 04.11.2024 №12002880/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №640 від 13.11.2023 в ЄРПН, від 04.11.2024 №12002883/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №1186 від 16.11.2023 в ЄРПН, від 04.11.2024 №12002877/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №644 від 13.11.2023 в ЄРПН, від 04.11.2024 №12002875/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №661 від 13.11.2023 в ЄРПН, від 04.11.2024 №12002864/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №660 від 13.11.2023 в ЄРПН, від 04.11.2024 №12002878/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №639 від 15.11.2023 в ЄРПН, від 04.11.2024 №12002873/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №1119 від 15.11.2023 в ЄРПН;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладні податкові накладні №678 від 14.11.2023,№525 від 07.11.2023, №650 від 13.11.2023, №641 від 13.11.2023, №676 від 14.11.2023, №642 від 13.11.2023, №1118 від 15.11.2023, №642 від 13.11.2023, №649 від 13.11.2023, №677 від 14.11.2023, №515 від 07.11.2023, №518 від 07.11.2023, №638 від 13.11.2023, №526 від 07.11.2023, №520 від 07.11.2023, №1120 від 15.11.2023, №398 від 14.11.2023, №640 від 13.11.2023, №1186 від 16.11.2023, №644 від 13.11.2023, №661 від 13.11.2023, №660 від 13.11.2023, №639 від 13.11.2023, №1119 від 15.11.2023, що подані ПП «СІВЕР-НАФТА».
Позов мотивовано протиправністю винесення контролюючим органом рішень про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних через відповідність позивача пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку, з огляду на надання позивачем до контролюючому органу відповідних пояснень з підтверджуючими документами, яких достатньо для прийняття рішень про реєстрацію поданих позивачем податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. 
Крім того, представником позивача зауважено, що оскаржувані рішення контролюючого органу не відповідають критеріям чіткості та зрозумілості індивідуального акту, що породжує їх неоднозначне трактування та впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.05.2026 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд в електронній формі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Поновлено приватному підприємству "СІВЕР-НАФТА" строк звернення до суду з адміністративним позовом. 
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.07.2026 у задоволенні клопотання представника Головного управління ДПС у Київській області про залишення позовної заяви без розгляду у справі №320/11798/26 - відмовлено.
Відповідачі, заперечуючи проти позовних вимог, зазначили про безпідставність позовних вимог позивача, стверджуючи, що позивачем не було надано необхідних документів для підтвердження господарських операцій, за результатом яких було складено податкові накладні, а відсутність таких документів позбавляє контролюючий орган можливості дослідити походження товару та реальність операцій. При цьому, на розгляд комісії ПП «СІВЕР-НАФТА» надано первинні документи, які складені з порушенням законодавства.
Окрім того, відповідачі посилаються на практику Верховного Суду щодо необхідності дослідження судом первинних документів у межах спірних відносин, які слугували підставою для винесення спірного рішення, також вони стверджують, що реєстрація податкових накладних в ЄРПН є дискреційними повноваженнями відповідача.
Разом з тим, відповідачами заявлено клопотання про здійснення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, з приводу чого суд зазначає таке.
Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Тобто, за загальним правилом, відкриті у спрощеному позовному провадженні справи розглядаються судом без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Однак суд за власною ініціативою або за клопотанням сторони може призначити судове засідання за наявності достатніх для цього обґрунтованих підстав.
Відповідно до частини шостої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін:
1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу;
2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
Згідно з частиною сьомою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Суд зауважує, що лише посилання на наявність у учасника процесу бажання щодо здійснення розгляду справи у судовому засіданні не є достатньою підставою для задоволення відповідного клопотання, оскільки характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. У протилежному випадку суди б мусили розглядати в обов`язковому порядку у судових засіданнях усі справи, в яких учасником процесу повідомлено про особливу важливість для нього такої справи, що зводило б нанівець власну оцінку судом обставин справи через призму необхідності чи доцільності проведення судового засідання. В умовах надмірного навантаження судів справами такий алгоритм дій явно б не сприяв процесуальній економії. З огляду на наведене, на переконання суду, судове засідання у справах незначної складності, які розглядаються за правилами спрощеного позовного провадження, доцільно призначати та проводити у тому випадку, коли обставини справи та наявні у ній матеріали не дають у сукупності суду можливості надати правову оцінку спірним правовідносинам та вирішити спір без застосування тих процесуальних інструментів, вжиття яких можливо лише у судовому засіданні (наприклад, допит свідків, виклик спеціаліста, перекладача, проведення виїзного судового засідання тощо). Якщо ж вчинення таких процесуальних дій не є обов`язковим для розгляду та вирішення справи, судове засідання може не проводитися. Обставини даної справи, на переконання суду, не потребують обов`язкового проведення судового засідання для встановлення об`єктивної істини, а повний та всебічний розгляд справи, а також принцип змагальності процесу, є загальною процесуальною вимогою для кожного судового провадження, незалежно від того, проводиться судове засідання у справі чи ні.
Крім того, суд зауважує, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання не позбавляє учасника процесу можливості надати будь-які докази чи письмові документи чи надати пояснення, виклавши їх у письмовій формі.
Також суд зауважує, що практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі "Ахеп v. Germany", заява №8273/78, рішення від 25.04.2002 року "VarelaAssalinocontrelePortugal", заява №64336/01). Так, y випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (не в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.
Крім цього, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23.11.2006 (скарга 73053/01 "CASE OF JUSSILA v. FINLAND", суд вказав на те, що: "Європейський Суд не сумнівається в тому, що письмове провадження у справі часто може виявитись більш ефективним, ніж усний розгляд, для перевірки та забезпечення того, що платник податків надав точний звіт про свій майновий стан, підкріплений всіма необхідними документами. Суд не вважає переконливим довід заявника, що в ході розгляду цієї справи виникли міркування щодо достовірності, які потребували надання пояснень в усній формі.... та приймає довід держави-відповідача, що будь - які питання факту та питання права в цій справі могли бути належним чином розглянуті та вирішені на підставі матеріалів, наданих у письмовому вигляді. ... Оскільки заявнику була надана повна можливість наводити свої доводи у письмовому вигляді та надавати коментарі щодо відомостей, які надходили від податкових органів, Суд дійшов висновку, що вимоги справедливого судочинства були дотримані...".
З урахуванням викладеного, суд зазначає, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагає проведення судового засідання, а лише бажання учасника процесу усно викласти під час проведення судового засідання свої аргументи, які можуть бути висловлені письмово, не зумовлює необхідність проведення судового засідання.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідачів здійснити розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін.
Дослідивши позовну заяву, а також оцінивши наявні в матеріалах належні та допустимі докази у їх взаємозв`язку та сукупності, суд дійшов таких висновків.
Приватне підприємство «СІВЕР-НАФТА» (ідентифікаційний код 44710471, місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Ушинського, будинок 40, приміщення 302, офіс 2) зареєстровано в якості юридичної особи, що підтверджується даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та є платником податку на додану вартість.
Основним видом діяльності позивача за КВЕД є: 46.71 оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами.
Крім того, зареєстрованими видами економічної діяльності позивача також є (за кодами КВЕД): 47.30 роздрібна торгівля пальним.
З матеріалів справи судом встановлено, що між приватним підприємством «СІВЕР-НАФТА» (постачальник) та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «ДРУЖБА-НОВА» (покупець, ідентифікаційний код юридичної особи 31333767) укладено Договір поставки товару від 17.03.2023 №38504-APS/590 (далі - Договір №38504-APS/590).
Відповідно до підпунктуу 1.1 пункту 1 Договору №38504-APS/590 постачальник зобов`язується передати у власність покупця нафтопродукти (далі по тексту - товар) у кількості, за ціною, в порядку та строки, передбачені даним договором, а також у Додатках до нього, а покупець зобов`язується приймати товар і оплачувати його вартість.
Підпунктом 3.1 пункту 3 Договору №38504-APS/590 визначено, найменування, кількість, ціна і вартість товару, що поставляється за договором, в кожному конкретному випадку вказується у відповідному Додатку до цього договору, яке після підписання сторонами ставити його невід`ємною частиною. 
Згідно з підпунктом 4.1 пункту 4 Договору №38504-APS/590 товар поставляється постачальником покупцеві на умовах «DDP - склад Покупця». Місце поставки (місцезнаходження складу покупця), в кожному конкретному випадку, вказується сторонами у відповідному Додатку до цього договору. 
З метою належного оформлення та відображення у звітних бухгалтерських та податкових документах господарських операцій сторонами були складені відповідні первинні документи (копії додаються), серед яких: 
- видаткові накладні: №РН-0010354 від 0711.2023, №РН-0010349 від 07.11.2023, №РН-0010364 від 07.11.2023, №РН-0010356 від 07.11.2023, №РН-0010660 від 14.11.2023, №РН-0010365 від 07.11.2023, №РН-0010668 від 14.11.2023, №РН-0010783 від 14.11.2023, №РН-0011421 від 15.11.2023, №РН-0010694 від 14.11.2023, №РН-0011425 від 15.11.2023, №РН-0011423 від 15.11.2023, №РН-0010665 від 13.11.2023, №РН-0011427 від 16.11.2023, №РН-0010681 від 13.11.2023, №РН-0010671 від 13.11.2023, №РН-0010683 від 13.11.2023, №РН-0010682 від 13.11.2023, №РН-0010686 від 13.11.2023, №РН-0010684 від 13.11.2023, №РН-0010691 від 13.11.2023, №РН-0010690 від 13.11.2023, №РН-00106692 від 13.11.2023;
- товарно-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів (нафти): №0000010330 від 07.11.2023, №0000010334 від 07.11.2023, №0000010336 від 07.11.2023, №0000010344 від 07.11.2023, №0000010345 від 07.11.2023, №0000010638 від 14.02.2023, №0000010648 від 14.11.2023, №0000010672 від 14.11.2023, №0000010759 від 14.11.2023, №0000011399 від 15.11.2023, №00000011401 від 15.11.2023, №0000011403 від 15.11.2023, №0000011405 від 16.11.2023; 
- податкові накладні: № 678 від 14 листопада 2023, від 07 листопада 2023 року, № 650 від 13 листопада 2023 року, № 641 від 13 листопада 2023 року, № 676 від 14 листопада 2023 року , № 642 від 13 листопада 2023 року, № 1118 від 15 листопада 2023 року, № 642 від 13 листопада 2023 року, № 649 від 13 листопада 2023 року, № 677 від 14 листопада 2023 року, № 515 від 07 листопада 2023 року, № 518 від 07 листопада 2023 року, № 638 від 13 листопада 2023 року, № 526 від 07 листопада 2023 року, № 520 від 07 листопада 2023 року, № 1120 від 15 листопада 2023 року, № 398 від 14 листопада 2023 року, № 640 від 13 листопада 2023 року, № 1186 від 16 листопада 2023 року, № 644 від 13 листопада 2023 року, № 661 від 13 листопада 2023 року, № 660 від 13 листопада 2023 року, № 639 від 13 листопада 2023 року, № 1119 від 15 листопада 2023 року.
Оплата отриманий товар від ПП «СІВЕРНАФТА» підтверджується платіжними інструкціями: № 74556 від 12.12.2023 року, №74520 від 12.12.2023 року, №74513 від 12.12.2023 року, №74509 від 12.12.2023 року, №68434 від 16.11.2023 року, №68502 від 16.11.2023 року, 68439 від 16.11.2023 року, №68438 від 16.11.2023 року, №68436 від 16.11.2023 року, №68435 від 16.11.2023 року, №68433 від 16.11.2023 року, №68432 від 16.11.2023 року, №68431 від 16.11.2023 року, №68501 від 16.11.2023 року, №67963 від 14.11.2023 року, №67961 від 14.11.2023 року, №67959 від 14.11.2023 року, №68039 від 14.11.2023 року, №67965 від 14.11.2023 року, №67834 від 14.11.2023 року, №67832 від 14.11.2023 року, №67830 від 14.11.2023 року, №67828 від 14.11.2023 року, №67827 від 14.11.2023 року, №67825 від 14.11.2023 року, №67824 від 14.11.2023 року, №68303 від 14.11.2023 року, №68038 від 14.11.2023 року, №67847 від 14.11.2023 року, №67846 від 14.11.2023 року, №67832 від 14.11.2023 року, №67830 від 14.11.2023 року, 67828 від 14.11.2023 року, №67827 від 14.11.2023 року, №67825 від 14.11.2023 року, №67824 від 14.11.2023 року, №68303 від 14.11.2023 року, №68038 від 14.11.2023 року, №67847 від 14.11.2023 року, №67946 від 14.11.2023 року, №67845 від 14.11.2023 року, №67844 від 14.11.2023 року, №67843 від 14.11.2023 року, №67842 від 14.11.2023 року, №67840 від 14.11.2023 року, №67837 від 14.11.2023 року, №67835 від 14.11.2023 року, №67823 від 14.11.2023 року, №67822 від 14.11.2023 року, №67821 від 14.11.2023 року, №67820 від 14.11.2023 року, №67819 від 14.11.2023 року, №67818 від 14.11.2023 року, №67816 від 14.11.2023 року, №67815 від 14.11.2023 року, №67814 від 14.11.2023 року, №67812 від 14.11.2023 року, №67809 від 14.11.2023 року, №67808 від 14.11.2023 року, №67805 від 14.11.2023 року.
За наслідками господарської діяльності по операціях з товариством з обмеженою відповідальністю «ДРУЖБА-НОВА», позивачем на виконання вимог пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України було складено податкові накладні від 14.11.2023 №678, №525 від 07.11.2023, №650 від 13.11.2023, №641 від 13.11.2023, №676 від 14.11.2023, №642 від 13.11.2023, №1118 від 15.11.2023, №642 від 13.11.2023, №649 від 13.11.2023, №677 від 14.11.2023, №515 від 07.11.2023, №518 від 07.11.2023, №638 від 13.11.2023, №526 від 07.11.2023, №520 від 07.11.2023, №1120 від 15.11.2023, №398 від 14.11.2023, №640 від 13.11.2023, №1186 від 16.11.2023, №644 від 13.11.2023, №661 від 13.11.2023, №660 від 13.11.2023, №639 від 13.11.2023, №1119 від 15.11.2023 та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до отриманих позивачем квитанцій, реєстрація податкових накладних № 678 від 14 листопада 2023 року, №525 від 07 листопада 2023 року, № 650 від 13 листопада 2023 року, № 641 від 13 листопада 2023 року, № 676 від 14 листопада 2023 року , № 642 від 13 листопада 2023 року, № 1118 від 15 листопада 2023 року, № 642 від 13 листопада 2023 року, № 649 від 13 листопада 2023 року, № 677 від 14 листопада 2023 року, № 515 від 07 листопада 2023 року, № 518 від 07 листопада 2023 року, № 638 від 13 листопада 2023 року, № 526 від 07 листопада 2023 року, № 520 від 07 листопада 2023 року, № 1120 від 15 листопада 2023 року, № 398 від 14 листопада 2023 року, № 640 від 13 листопада 2023 року, № 1186 від 16 листопада 2023 року, № 644 від 13 листопада 2023 року, № 661 від 13 листопада 2023 року, № 660 від 13 листопада 2023 року, № 639 від 13 листопада 2023 року, № 1119 від 15 листопада 2023 року, зупинена з посиланням на відповідність пункту 8 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.
Запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Позивачем було направлено до ГУ ДПС у Київській області повідомлення про подання пояснень та копії документів щодо податкових накладних/ розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено.
За результатом розгляду наданих пояснень комісією Головного управління ДПС у Київській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийняті оскаржувані рішення про відмову в реєстрації спірних податкових накладних. 
В якості підстави для прийняття вказаних рішень Комісією ГУ ДПС у Київській області зазначено про «надання платником податку копій документів, складених з порушенням законодавства».
В розділі «Додаткова інформація» контролюючим органом зазначено: «супровідні документи щодо ТХ складу та якості пального ненадані».
Не погоджуючись з правомірністю прийняття відповідачем оскаржуваних рішень про відмову у реєстрації податкових накладних, позивач звернувся з даним позовом до суду, з приводу чого суд зазначає таке.
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (тут і далі - ПК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з абзацами 1-3 пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Абзацом 5 пункту 201.10 статті 201 ПК України визначено, що підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Відповідно до абзаців 9-10 пункту 201.10 статті 201 ПК України датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України (абзац 15 пункту 201.10 статті 201 ПК України).
Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок № 1246).
Відповідно до пункту 8 Порядку №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування складаються та реєструються постачальником (продавцем) - платником податку, крім випадків, визначених пунктом 9 цього Порядку.
Згідно з пунктом 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.
Відповідно до пункту 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
Пунктом 14 Порядку №1246 визначено, що квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДПС.
При цьому пунктом 3 Порядку №1246 закріплено, що операційний день триває в робочі дні з 8 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин. Технічне обслуговування та регламентні роботи, що потребують зупинки Реєстру, не проводяться протягом операційного дня, крім аварійних випадків. Якщо граничні строки реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування припадають на вихідний, святковий або неробочий день, такий день вважається операційним днем.
Згідно з пунктом 15 Порядку №1246 у квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.
У разі зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку (п. 17 Порядку №1246).
Відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (далі - Порядок №1165, в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно з пунктом 5 Порядку №1165 Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Абзацом першим пункту 6 Порядку №1165 визначено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено та/або подано податкову накладну/розрахунок коригування для реєстрації в Реєстрі, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Відповідно до пунктів 7-8 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет.
Пунктами 10-11 Порядку №1165 визначено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Отже, з вищенаведених норм вбачається, що після надсилання платником податку складеної ним податкової накладної (розрахунку коригування) до ДПС України, в автоматизованому режимі (тобто без участі працівників контролюючого органу) проводиться перевірка відповідності цієї податкової накладної (розрахунку коригування) критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.
Матеріали справи свідчать, що підставами для зупинення реєстрації податкової накладної слугував пункт 8 Критеріїв ризиковості платника податку.
Відповідно до пункту 8 Додатку №1 до Порядку №1165 визначено, що критерієм ризиковості платника податку на додану вартість є: у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
Відповідач пояснює, що згідно з рішенням контролюючого органу від 21.06.2024 № 27346 ПП «СІВЕР-НАФТА» відповідає критеріям ризиковості платника податку за пунктом 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість, визначених Постановою КМ України від 11.12.2019 № 1165.
Водночас, відповідно до рішення Київського окружного адміністративного суду від 17.09.2024 у справі № 320/34248/24, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.12.2025, визнано протиправним та скасовано Рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Київській області про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 21.06.2024 №27346; зобов`язано Головне управління ДПС у Київській області виключити ПП "СІВЕР-НАФТА" з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Верховний Суд у постановах від 30.07.2019 у справі №200/14026/18-а та від 23.10.2019 у справі №826/8693/18 зазначив, що первинним об`єктом судового дослідження у даній справі є обставини, за яких відповідачі вчинили дії щодо зупинення реєстрації податкових накладних та приймали рішення про відмову у їх реєстрації.
Підставою для таких дій мають бути: чіткі критерії оцінки ступеня ризиків відповідних господарських операцій; конкретний перелік документів, встановлений податковим законодавством, який підлягав наданню контролюючому органу для дослідження при прийнятті ним оспорюваних рішень.
Суд зазначає, що невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.
Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом, зокрема у постанові від 04 грудня 2018 року у справі №821/1173/17 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 78326524).
Як зазначено вище, в отриманих позивачем квитанціях щодо спірних податкових накладних контролюючий орган зазначив, що платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Позивачем були надані до контролюючого органу всі наявні у нього документи, які, на його переконання, підтверджують здійснення господарських операцій та право на складання податкової накладної та її реєстрацію в ЄРПН.
Щодо прийняття відповідачем спірних рішень про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування суд зазначає таке.
Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначено наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року №520, яким затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 520, в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 2 Порядку №520 встановлено, що прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).
Відповідно до пункту 3 Порядку №520 комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у терміни, визначені пунктом 9 цього Порядку, та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу.
Згідно з пунктом 4 Порядку №520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.
Відповідно до пункту 5 Порядку №520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:
- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Пунктом 7 Порядку №520 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про електронні довірчі послуги" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 06 червня 2017 року № 557, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03 серпня 2017 року за № 959/30827 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 01 червня 2020 року № 261).
Згідно пунктів 9-10 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.
За результатами розгляду поданих письмових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку:
або приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу, за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку;
або направляє повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та / або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення), за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування;
або приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у разі надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу, за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Платник податку має право подати до контролюючого органу додаткові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення.
Додаткові письмові пояснення та копії документів, зазначені в абзаці шостому цього пункту, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про електронні довірчі послуги" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 06 червня 2017 року № 557, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03 серпня 2017 року за № 959/30827 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 01 червня 2020 року № 261).
За результатами розгляду поданих додаткових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем їх отримання, приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Якщо платник податку не надав додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі протягом 5 робочих днів, що настають за днем граничного строку їх подання, визначеного абзацом шостим цього пункту.
Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення;
та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Відповідно до пунктів 11-12 вказаного Порядку №520 Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі набирає чинності в день прийняття відповідного рішення.
Рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.
Форма такого рішення передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано, повинні бути підкресленими, тобто конкретно вказані.
З матеріалів справи вбачається, що в оскаржуваних рішеннях Комісії ГУ ДПС у Київській області у якості підстави для відмови у реєстрації в ЄРПН податкової накладної вказано про надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства.
В розділі «Додаткова інформація» контролюючим органом зазначено: «супровідні документи щодо ТХ складу та якості пального ненадані».
Отже, в спірних рішеннях контролюючим органом не вказано, які саме документи були складені з порушенням законодавства та у чому полягає така невідповідність. Крім того, у рішеннях контролюючий орган послався на відповідність позивача критеріям ризикованості платника податку, хоча рішенням Київського окружного адміністративного суду від 17.09.2024 у справі № 320/34248/24 та постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.12.2025 підтверджується невідповідність позивача таким критеріям.
Суд звертає увагу контролюючого органу на те, що в межах здійснення процедури реєстрації в ЄРПН податкової накладної платник податків не зобов`язаний спростовувати наявність підстав для віднесення його до переліку ризикових платників податків, оскільки після надання позивачем пояснень та документів, які підтверджують його право на складання та реєстрацію в ЄРПН податкової накладної ГУ ДПС у Київській області повинно було надати оцінку саме вказаним документам, а не стверджувати про наявність рішення про відповідність позивача критеріям ризиковості від 21.06.2024 № 27346. З наведеного вбачається, що відповідач фактично ухилився від виконання своїх обов`язків та не розглянув по суті надані позивачем пояснення та документи.
Пунктом 26 Порядку №1165 передбачено, що комісія регіонального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком та Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Мінфіном.
Комісія центрального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком.
Згідно з пунктом 29 Порядку №1165 передбачено, що до складу комісій регіонального рівня входять посадові особи головних управлінь ДПС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.
Комісія контролюючого органу складається з голови, заступника голови, секретаря та не менше семи членів (пункт 30 Порядку №1165).
Абзацом 5-6 пункту 40 Порядку №1165 визначено, що рішення комісії контролюючого органу приймається шляхом відкритого голосування.
Рішення комісії контролюючого органу приймається більшістю голосів присутніх на засіданні членів такої комісії.
Під час засідання секретарем комісії контролюючого органу ведеться протокол, в якому фіксуються прийняті рішення та надані доручення.
Протокол підписується головою комісії контролюючого органу (у разі його відсутності - заступником), заступником голови, секретарем та членами комісії, які брали участь у засіданні (абзаци 8-9 пункту 40 Порядку №1165).
Відповідно до пункту 46 Порядку №1165 у протоколі засідання комісії контролюючого органу зазначається перелік осіб, присутніх на засіданні, порядок денний засідання, питання, що розглядалися на засіданні, перелік осіб, які виступали під час засідання, результати голосування, прийняті такою комісією рішення.
Пунктом 45 Порядку №1165 визначено, що розгляд питання на засіданні комісії контролюючого органу включає такі етапи:
- доповідь секретаря комісії;
- доповідь члена комісії, співдоповідь (у разі потреби);
- внесення членами комісії пропозицій, їх обговорення;
- оголошення головою комісії рішення про припинення обговорення питання;
- голосування;
- оголошення головою комісії результатів голосування;
- оформлення протоколу.
Отже, прийняття рішення про реєстрацію/відмову у реєстрації податкових накладних (розрахунку коригування) передбачає проведення комісією контролюючого органу відповідного засідання, на якому членами комісії розглядаються та аналізуються надані платником податків документи та пояснення з метою прийняття обґрунтованого рішення зі спірного питання.
Суд звертає увагу на те, що у спірних рішеннях про відмову у реєстрації податкової накладної не наведені мотиви неврахування чи відхилення наданих позивачем пояснень та документів.
Крім того, аналіз змісту оспорюваних рішень дає підстави стверджувати, що Комісія ГУ ДПС у Київській області, розглядаючи подані позивачем документи, не визначала перелік документів, який є необхідним для підтвердження наявності підстав для реєстрації поданої позивачем податкової накладної/розрахунку коригувань.
Водночас, з матеріалів справи вбачається, що позивачем надані до контролюючого органу всі наявні у нього документи на підтвердження здійсненої господарської операції.
Відповідач належними доказами не обґрунтував підстави прийняття оспорюваних рішень, зокрема те, які саме первинні документи складені з порушенням законодавства, та яким чином вказане могло вплинути на обов`язок платника податків зареєструвати податкову накладну/ розрахунок коригувань при реалізації Товару Покупцю.
Також відповідачі не довели, що надані позивачем документи мали недоліки форми або змісту, що виключали можливість реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригувань.
Натомість, з огляду на докази, надані позивачем до податкового органу після зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригувань, які надані до матеріалів справи, що повністю розкривають зміст господарських операцій та надають право на складання податкової накладної/ розрахунку коригувань.
При цьому, суд зауважує, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної/ розрахунку коригувань прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.
Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії має наслідком визнання його протиправним.
Аналогічна правова позиція вже неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 25.11.2022 у справі №320/3483/21, від 27.10.2022 у справі №360/3253/20, від 21.05.2019 по справі № 0940/1240/18, від 10.04.2020 у справі № 819/330/18 та від 18.06.2020 у справі № 824/245/19-а.
При цьому, Верховний Суд у постанові від 05 січня 2021 року у справі №640/11321/20 зазначив, що незважаючи на те, що затверджена Порядком № 1165 форма рішення, яка не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності пунктам 1-8 критеріїв ризиковості платника податку, не скасовує обов`язок податкового органу необхідності доказування, передбаченого частиною другою статті 77 КАС України.
На підставі викладеного, суд зазначає, що спірні рішення містять лише загальне твердження без зазначення, які саме документи складені з порушенням законодавства, які вимоги законодавства порушено при складанні документів та яких документів не вистачає для прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних.
Таким чином, суд дійшов висновку, що посилання на вказані підстави в обґрунтування прийняття рішень про відмову у реєстрації в ЄРПН податкових накладних, за умови не наведення комісією доказів того, що подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності зазначеної у них інформації, свідчить про протиправність такого рішення.
Судом, з урахуванням доказів, наданих позивачем до контролюючого органу після зупинення реєстрації в ЄРПН податкових накладних, встановлено, що позивачем надано документи, що повністю розкривають зміст господарських операцій та є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних/ розрахунку коригувань.
У постанові від 30.05.2023 у справі №5000/889/21 Верховний Суд зазначив, що при розгляді таких спорів судами, крім іншого, має бути встановлено настання обставин, якими обумовлено обов`язок платника податків скласти податкові накладні та зареєструвати їх в ЄРПН.
Так, відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.
Слід зазначити, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій платника податку на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України.
Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постановах від 07.12.2022 у справі №500/2237/20 та від 01.02.2023 у справі №2240/2900/18.
Крім того у постанові від 23.02.2023 у справі №420/9924/20 Верховний Суд зауважив, що в межах справ подібних категорій та характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами на стадії реєстрації податкових накладних, надання судами оцінки щодо товарності або безтоварності господарських операцій є передчасною подією. Такі обставини можуть бути встановлені контролюючим органом на підставі здійсненої належної перевірки, з прийняттям ППР, та в подальшому підтверджені судом.
Суд зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що позивачем було надано до контролюючого органу первинні документи які, на його переконання, є належними та достатніми для підтвердження здійснення ним господарської операції.
Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку про те, що подані позивачем документи для реєстрації податкових накладних підтверджують зазначені у них дані та є достатніми для прийняття рішень про їх реєстрацію в ЄРПН.
Відповідно до положень статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що …адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.
Індивідуальний акт, виданий суб`єктом владних повноважень є документом, прийнятим з метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов`язкових правил поведінки та стосується прав і обов`язків чітко визначеного суб`єкта (суб`єктів), якому він адресований.
Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти є їх виражений правозастосовний характер.
Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акту нормам чинного законодавства.
Натомість, оскаржувані рішення податкового органу не відповідають критеріям чіткості та зрозумілості індивідуального акта, та породжує їх неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.
Суд звертає увагу на те, що у спірних рішеннях про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригувань не наведені мотиви неврахування чи відхилення наданих позивачем пояснень та документів, а також не зазначено, якої саме інформації у поясненнях окрім тієї, що наведена позивачем, не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.
Крім того, аналіз змісту оспорюваних рішень дає підстави стверджувати, що Комісія ГУ ДПС у Київській області, розглядаючи подані позивачем документи, не з`ясовувала специфіку проведених господарських операцій та не визначала перелік документів, який є необхідним для підтвердження наявності підстав для реєстрації поданих позивачем податкових накладних/ розрахунку коригувань.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем надані до контролюючого органу всі наявні у нього документи на підтвердження здійснених господарських операцій.
Натомість Комісія ГУ ДПС у Київській області будь-якими належними доказами не обґрунтувала підстави прийняття оскаржуваних рішень, зокрема те, що надані позивачем документи мали такі недоліки форми або змісту, які виключали можливість реєстрації податкових накладних/розрахунку коригувань.
Суд вважає за доцільне зазначити, що відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права та підлягає застосуванню національними судами при розгляді справ.
В своїй судовій практиці Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах "Беєлер проти Італії [ВП] (Beyeler v. Italy [GC])", заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, "Онер`їлдіз проти Туреччини [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC])", заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (ToscutaandOthers v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), п. 119).
Крім того, Резолюцією Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977 урядам держав-членів рекомендовано керуватися у своєму праві й адміністративній практиці принципами, які наводяться у додатку до цієї резолюції.
Ці принципи застосовуються для захисту осіб, як фізичних, так і юридичних, в адміністративних процедурах відносно будь-яких індивідуальних заходів або рішень, які були прийняті в ході здійснення публічної влади і які за своїм характером безпосередньо впливають на їхні права, свободи або інтереси (адміністративні акти).
В ході реалізації цих принципів слід ураховувати належним чином вимоги щодо належного та ефективного управління, а також інтереси третіх сторін та основні публічні інтереси. У випадках, коли вимоги зумовлюють необхідність внесення змін або вилучення одного чи більше принципів у конкретних випадках або в специфічних сферах публічної адміністрації, слід докласти всіх можливих зусиль, відповідно до фундаментальних цілей цієї резолюції, для досягнення якомога вищого ступеня справедливості.
Такими принципами, згідно з Додатком до Резолюції, зокрема, є:
- право бути вислуханим, що означає, що щодо будь-якого адміністративного акта, який за своїм характером може несприятливо впливати на права, свободи або інтереси особи, така особа може пред`явити факти й аргументи та, у відповідних випадках, докази, що будуть ураховані адміністративним органом;
- виклад мотивів, що означає, що якщо адміністративний акт є таким, що за своїм характером несприятливо впливає на права, свободи або інтереси особи, така особа отримує інформацію про мотиви, на яких він ґрунтується. Інформація про мотиви зазначається в акті або передається відповідній особі, за її запитом, у письмовій формі протягом розумного строку.
З урахуванням наведеного, суд зазначає, що дії Комісії Головного управління ДПС у Київській області по прийняттю спірних рішень, в яких не наведені мотиви їх ухвалення та не зазначені підстави неврахування наданих позивачем документів та пояснень, свідчать про порушення відповідачем як принципу належного урядування, так і принципів, закріплених в Резолюції Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977, свідчать про непрозорість та непередбачуваність дій відповідача, що перешкоджають можливості платника податків планувати в подальшому свою господарську діяльність.
Таким чином, суд дійшов висновку, що враховуючи наявність у позивача передбачених чинним законодавством України документів, які свідчать про його право на складання податкової накладної/розрахунку коригувань та її реєстрацію в ЄРПН, та приймаючи до уваги те, що такі документи були надані відповідачеві, останній не мав правових підстав для прийняття спірних рішень про відмову у реєстрації в ЄРПН податкових накладних.
У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Київській області:
- від 04.11.2024 №12002868/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №678 від 14.11.2023 в ЄРПН; 
- від 04.11.2024 №12002869/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №525 від 07.11.2023 в ЄРПН; 
- від 04.11.2024 №12002872/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №650 від 13.11.2023 в ЄРПН; 
- від 04.11.2024 №12002863/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №641 від 13.11.2023 в ЄРПН; 
- від 04.11.2024 №12002871/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №676 від 14.11.2023 в ЄРПН; 
- від 04.11.2024 №12002881/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №642 від 13.11.2023 в ЄРПН; 
- від 04.11.2024 №12002882/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №1118 від 15.11.2023 в ЄРПН;
- від 04.11.2024 №12002881/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №642 від 13.11.2023 в ЄРПН; 
- від 04.11.2024 №12002874/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №649 від 13.11.2023 в ЄРПН; 
- від 04.11.2024 №12002876/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №677 від 14.11.2023 в ЄРПН;
- від 04.11.2024 №12002870/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №515 від 07.11.2023 в ЄРПН; 
- від 04.11.2024 №12002862/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №518 від 07.11.2023 в ЄРПН; 
- від 04.11.2024 №12002866/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №638від 13.11.2023 в ЄРПН; 
- від 04.11.2024 №12002867/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №526 від 07.11.2023 в ЄРПН; 
- від 04.11.2024 №12002879/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №520 від 07.11.2023 в ЄРПН; 
- від 04.11.2024 №12002865/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №1120 від 15.11.2023 в ЄРПН; 
- від 04.11.2024 №12002861/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №398 від 14.11.2023 в ЄРПН; 
- від 04.11.2024 №12002880/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №640 від 13.11.2023 в ЄРПН; 
- від 04.11.2024 №12002883/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №1186 від 16.11.2023 в ЄРПН; 
- від 04.11.2024 №12002877/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №644 від 13.11.2023 в ЄРПН; 
- від 04.11.2024 №12002875/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №661 від 13.11.2023 в ЄРПН; 
- від 04.11.2024 №12002864/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №660 від 13.11.2023 в ЄРПН;
- від 04.11.2024 №12002878/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №639 від 15.11.2023 в ЄРПН; 
- від 04.11.2024 №12002873/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 1119 від 15.11.2023 в ЄРПН.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладні податкові накладні №678 від 14.11.2023,№525 від 07.11.2023, №650 від 13.11.2023, №641 від 13.11.2023, №676 від 14.11.2023, №642 від 13.11.2023, №1118 від 15.11.2023, №642 від 13.11.2023, №649 від 13.11.2023, №677 від 14.11.2023, №515 від 07.11.2023, №518 від 07.11.2023, №638 від 13.11.2023, №526 від 07.11.2023, №520 від 07.11.2023, №1120 від 15.11.2023, №398 від 14.11.2023, №640 від 13.11.2023, №1186 від 16.11.2023, №644 від 13.11.2023, №661 від 13.11.2023, №660 від 13.11.2023, №639 від 13.11.2023, №1119 від 15.11.2023, що подані ПП «СІВЕР-НАФТА», суд зазначає таке. 
Відповідно до вимог підпункту 201.1, 201.10 статті 201 ПК України реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних віднесено до обов`язків платника податків.
У той же час, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, позаяк у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм її подальшої реєстрації в ЄРПН є іншим.
Згідно з нормами пунктів 19, 20 Порядку №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.
Отже, реєстрація в ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких попередньо було зупинено, є повноваженням ДПС.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що надані позивачем документи складені з дотриманням вимог законодавства та були достатніми для реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Обставин, які б унеможливлювали реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, судом не встановлено.
Відповідно до частини третьої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Верховний Суд (постанови від 03.11.2021 у справі №360/2460/20, від 27.10.2022 у справі №360/3253/20, від 25.11.2022 у справі №320/3484/21 тощо) неодноразово наголошував на тому, що зобов`язання ДПС зареєструвати в ЄРПН подані позивачем податкові накладні є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та належним способом захисту порушеного права.
Таким чином, враховуючи висновки суду про протиправність оскаржуваних рішень відповідача-1 про відмову в реєстрації складених позивачем податкових накладних в ЄРПН та відсутність законодавчо закріплених перешкод для такої реєстрації, суд вважає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №678 від 14.11.2023, №525 від 07.11.2023, №650 від 13.11.2023, №641 від 13.11.2023, №676 від 14.11.2023, №642 від 13.11.2023, №1118 від 15.11.2023, №642 від 13.11.2023, №649 від 13.11.2023, №677 від 14.11.2023, №515 від 07.11.2023, №518 від 07.11.2023, №638 від 13.11.2023, №526 від 07.11.2023, №520 від 07.11.2023, №1120 від 15.11.2023, №398 від 14.11.2023, №640 від 13.11.2023, №1186 від 16.11.2023, №644 від 13.11.2023, №661 від 13.11.2023, №660 від 13.11.2023, №639 від 13.11.2023, №1119 від 15.11.2023, подані ПП «СІВЕР-НАФТА», датою їх подання на реєстрацію.
Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з наявної у матеріалах справи платіжної інструкції, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 63897,60 грн. Відтак, враховуючи розмір задоволених позовних вимог, не враховуючи похідних позовних вимог, які не передбачають сплату судового збору, оскільки вимога до співвідповідача - Державної податкової служби України в цій справі щодо зобов`язання зареєструвати податкові накладні є похідною, суд присуджує на користь позивача судові витрати у розмірі 63897,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області, оскільки підстави для стягнення судового збору з Державної податкової служби України за таких обставин відсутні.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов приватного підприємства «СІВЕР-НАФТА» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Київській області від 04.11.2024 №12002868/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №678 від 14.11.2023 в ЄРПН, від 04.11.2024 №12002869/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №525 від 07.11.2023 в ЄРПН, від 04.11.2024 №12002872/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №650 від 13.11.2023 в ЄРПН, від 04.11.2024 №12002863/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №641 від 13.11.2023 в ЄРПН, від 04.11.2024 №12002871/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №676 від 14.11.2023 в ЄРПН, від 04.11.2024 №12002881/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №642 від 13.11.2023 в ЄРПН, від 04.11.2024 №12002882/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №1118 від 15.11.2023 в ЄРПН, від 04.11.2024 №12002881/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №642 від 13.11.2023 в ЄРПН, від 04.11.2024 №12002874/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №649 від 13.11.2023 в ЄРПН, від 04.11.2024 №12002876/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №677 від 14.11.2023 в ЄРПН, від 04.11.2024 №12002870/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №515 від 07.11.2023 в ЄРПН, від 04.11.2024 №12002862/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №518 від 07.11.2023 в ЄРПН, від 04.11.2024 №12002866/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №638від 13.11.2023 в ЄРПН, від 04.11.2024 №12002867/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №526 від 07.11.2023 в ЄРПН, від 04.11.2024 №12002879/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №520 від 07.11.2023 в ЄРПН, від 04.11.2024 №12002865/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №1120 від 15.11.2023 в ЄРПН, від 04.11.2024 №12002861/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №398 від 14.11.2023 в ЄРПН, від 04.11.2024 №12002880/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №640 від 13.11.2023 в ЄРПН, від 04.11.2024 №12002883/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №1186 від 16.11.2023 в ЄРПН, від 04.11.2024 №12002877/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №644 від 13.11.2023 в ЄРПН, від 04.11.2024 №12002875/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №661 від 13.11.2023 в ЄРПН, від 04.11.2024 №12002864/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №660 від 13.11.2023 в ЄРПН, від 04.11.2024 №12002878/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №639 від 15.11.2023 в ЄРПН, від 04.11.2024 №12002873/44710471, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №1119 від 15.11.2023 в ЄРПН.
Зобов`язати Державну податкову службу України (адреса: 03151, місто Київ, вулиця Святослава Хороброго, 5А, код ЄДРПОУ 44096797) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладні податкові накладні №678 від 14.11.2023,№525 від 07.11.2023, №650 від 13.11.2023, №641 від 13.11.2023, №676 від 14.11.2023, №642 від 13.11.2023, №1118 від 15.11.2023, №642 від 13.11.2023, №649 від 13.11.2023, №677 від 14.11.2023, №515 від 07.11.2023, №518 від 07.11.2023, №638 від 13.11.2023, №526 від 07.11.2023, №520 від 07.11.2023, №1120 від 15.11.2023, №398 від 14.11.2023, №640 від 13.11.2023, №1186 від 16.11.2023, №644 від 13.11.2023, №661 від 13.11.2023, №660 від 13.11.2023, №639 від 13.11.2023, №1119 від 15.11.2023, що подані ПП «СІВЕР-НАФТА» (адреса: 03151, місто Київ, вулиця Ушинського, 40, прим. 302, офіс 2, код ЄДРПОУ 44710471), датою їх подання для реєстрації в ЄРПН.
Стягнути на користь приватного підприємства «СІВЕР-НАФТА» (адреса: 03151, місто Київ, вулиця Ушинського, 40, прим. 302, офіс 2, код ЄДРПОУ 44710471) судовий збір в розмірі 63 897,60 грн (шістдесят три тисячі вісімсот дев`яносто сім гривень шістдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області (адреса: 03151, місто Київ, вулиця Святослава Хороброго, 5А, код ЄДРПОУ 44096797).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Перепелиця А.М.