Справа № 405/4007/24
3-в/405/16/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2026 суддя Подільського районного суду міста Кропивницького Шевченко І.М., розглянувши подання заступника начальника Подільського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» у Кіровоградській області щодо вирішення питання виконання постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21.06.2024 року відносно 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКППФО НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч. 1 ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - 

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Кіровограда надійшло подання начальника Подільського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» у Кіровоградській області щодо вирішення питання виконання постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21.06.2024 року відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.
Зазначене подання обґрунтовано тим, що 01.08.2024 року до Подільського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» у Кіровоградській області надійшла постанова Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21.06.2024 року відносно ОСОБА_1 . У цей же день правопорушник був поставлений на облік та відносно нього заведена особова справа № 01/2024, надіслані повідомлення про виклик до установи. 02.09.2024 року Головним центром обробки інформації Державної прикордонної служби України надано інформацію, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 27.04.2021 року виїхав за кордон, пункт пропуску Краківець та станом на 30.08.2024 року на територію України не повертався. 13.01.2025 року здійснено виїзд за адресою місця реєстрації ОСОБА_1 , за якою його батько повідомив, що останній з 2021 року виїхав за межі країни і не повертався. Вжитими заходами місцезнаходження правопорушника не встановлено. 
Строк виконання постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21.06.2024 року сплинув 02.07.2026 року, тому автор подання просить застосувати аналогію закону, зокрема, положення статті 80 КК України, і звільнити особу від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строків давності виконання судового рішення.
Представник уповноваженого органу пробації та правопорушник в суд не з`явилися з невідомих причин, заяв, клопотань суду не надали.
Дослідивши матеріали подання, суд дійшов до висновку про його задоволення з таких міркувань.
Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21.06.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1ст. 183-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт.
Зазначена постанова набула чинності 02.07.2024 та була звернена до виконання Подільському районному відділу філії державної установи «Центр пробації» у Кіровоградській області.
Згідно ч.1 ст.303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.
Відповідно до ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, справи про адміністративні правопорушення, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст. 9 Конституції України, ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.
Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.
Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15 травня 2008 року зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Положення КУпАП не містить поняття строки давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення, тобто законодавцем залишено поза сферою регулювання питання щодо строків виконання таких постанов, що можна розцінювати як можливість безстрокового виконання такого рішення суду.
Натомість, дані строки передбачені в КК України, стаття 80 якого регламентує звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Таким чином, суд вважає за можливе до правовідносин, що виникли, застосувати аналогію закону, а саме: норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
Згідно частини 1 цієї статті особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано, зокрема, протягом двох років у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.
Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання, і відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину (ч. 3, ч.4ст.80 КК України).
Враховуючи наведене, суддя вважає, що відповідно до принципу верховенства права давність виконання постанови судді про накладення стягнення у виді суспільно корисних робіт згідно норм КУпАП не може тривати довше, ніж давність виконання обвинувального вироку суду у кримінальному провадженні.
Отже, строк давності виконання постанови судді про накладення стягнення у виді суспільно-корисних робіт не повинен перевищувати двох років.
Як встановлено судом, постанова суду про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 у виді суспільно-корисних робіт винесена 21.06.2024, набрала чинності 02.07.2024 та на час звернення із даним поданням не виконана.
Враховуючи, що на день розгляду справи пройшли строки, визначені п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, а саме: два роки з дня набрання чинності постанови суду, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови.
Керуючись ст. ст. 2, 302, 303 КУпАП, ст. 80 КК України, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Подання заступника начальника Подільського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» у Кіровоградській області щодо вирішення питання виконання постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21.06.2024 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.
Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт строком на 120 годин, накладеного постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21.06.2024 у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Подільського 
районного суду 
міста Кропивницького Ірина Миколаївна Шевченко