Справа № 420/34099/24 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Потоцької Н.В.
розглянувши за правилами загального позовного провадження (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротренд Компані» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротренд Компані» до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому позивач просить:
- визнати протиправними та скасувати постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області: №ПШ060496 від 29.04.2024 та № №ПШ060497 від 29.04.2024.
Позовні вимоги обґрунтовані наступним.
Начальником Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області (далі - Відповідач ), що є територіальним підрозділом, без права юридичної особи Державної служби України з безпеки на транспорті, відносно ТОВ «Агротрейд Компані» прийнято дві Постанови про застосування адміністративно-господарських штрафів, які Позивач вважає зазначені Постанови протиправними, такими, що підлягають скасуванню з огляду на наступне.
Треба зауважити, що інспектори - державні службовці, якими проводилася перевірка транспортних засобів не мали направлення на перевірку на данній місцевості та діяли не в спосіб що передбачений законодавством, а саме самоправно. Про це свідчить направлення на перевірку №015995 від 15.03.2024 року, копія якого до позову додається.
Відомості про особу, якій належать вказані транспортні засоби внесено до Актів перевірки посадовими особами - головними спеціалістами ОСОБА_1 та Білокуром С.В. є неправдивими та носять ознаки відповідних злочинів, а саме ст.ст.: 356; 365; 366 КК України службове підроблення, самоправство та перевищення службових повноважень .
Особа до якої застосовні оскаржувані штрафні постанови не є відповідальною за вчинене правопорушення та відповідно не має сплачувати винесені їй штрафні суми.
Відповідну інформацію внесено позивачем до скарги, копія якої до суду надається.
Процесуальні дії
Ухвалою судді від 06.11.2024 року залишено позовну заяву без руху для уточнення складу учасників справи та позовних вимог.
22.11.2024 року до суду за вхід. №66368/24 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротренд Компані» надійшла заява на виконання ухвали суду, в якій просив замінити відповідача по справі.
Ухвалою судді від 05.12.2024 року продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви.
16.12.2024 року до суду за вхід. №ЕС/20714/24 надійшла уточнена позовна заява.
18.12.2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку ст. 262 КАС України).
24.12.2024 року до суду за вхід. №ЕС/77341/24 від Державної служби України з безпеки на транспорті надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що виходячи з аналізу норм пункту 22.5 Правил дорожнього руху, можна дійти висновку, що участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, зокрема, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративногосподарська відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм. Так, у спірному випадку під час проведення перевірки зафіксовано перевищення вагових параметрів транспортного засобу на 9% та на 9,95%. 
Крім того, відповідно до приписів абзацу 4 правил 4 Правил № 30 чітко встановлено, що допускається перевищення вагових параметрів над визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2%. 
На позивача як перевізника покладено обов`язок (додатковий тягар) при прийнятті для перевезення товару розміщувати його таким чином, щоб при його транспортуванні в будь-якому випадку не порушувалися нормативи навантаження. 
В протилежному випадку відповідальність лежить саме на перевізнику, в якого завжди є вибір: або отримувати (завантажувати) для транспортування товар майже до граничних величин дозволених/допустимих нормативів з можливим ризиком порушення положень пункту 22.5 Правил дорожнього руху; або утриматися від навантаження транспортного засобу до граничних величин дозволених/допустимих нормативів, надаючи достатній запас вільної ваги для уникнення перевищення ваги.
Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні затверджено Постановою КМУ від 27.06.2007 № 879. 
Порядком № 879 передбачено проведення документального габаритно-вагового контролю та точного габаритно-вагового контролю. При цьому, документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу, а точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритновагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті. 
Виходячи із буквального змісту п. 16 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль може проводитися лише шляхом документального контролю без визначення параметрів на стаціонарному чи пересувному пункті. 
Документальний габаритно-ваговий контроль здійснено відповідно до даних ТТН від 22.03.2024 №661 та №662, без використання зважувального обладнання.
Крім того, відповідачем наголошено, що відповідно до Закону України «Про автомобільний транспорт» відповідальність за порушення визначених законодавством вимоги покладається саме на перевізника, якого визначено відповідно до ТТН №661 та №662.
Щодо зауважень позивача щодо повноважень посадових осіб Укртрансбезпеки на проведення перевірки Відповідачем зазначено, що 22.03.2024 посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті - головними спеціалістами Відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області Петриченком О.М. та Бєлокуром С.В. на підставі направлення на рейдову перевірку від 15.03.2024 № 015995, проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів. Копію відповідного направлення на рейдову перевірку та графіку додаємо до відзиву на позовну заяву. 
Отже, посадові особи Укртрансбезпеки діяли у відповідності до Закону України «Про автомобільний транспорт», на підставі та у межах встановлених чинним законодавством повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України та з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення щодо винесення оскаржуваних постанов.
ОБСТВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
15.03.2024 року начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області за №21334/36/27-24 затверджено графік проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) в період з 18.03.2024 по 22.03.2024, зокрема, в Конотопському районі Сумської області.
15.03.2024 року на підставі щотижневого графіка проведення рейдових перевірок за підписом начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області, зокрема, Петриченку О.М.- головному спеціалісту Відділу та Бєлокуру С.В. – старшому державному інспектору Відділу видане направлення на рейдову перевірку, зокрема, в.
Село Коханівка на а/д Р-61 Батурин-Конотоп-Суми знаходиться в Конотопському районі Сумської області.
22.03.2024 посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті - головними спеціалістами Відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області Петриченком О.М. та Бєлокуром С.В. на а/д Р-61 Батурин-Конотоп-Суми с. Коханівка, на підставі направлення на рейдову перевірку від 15.03.2024 № 015995, проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів. 
Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2013 № 422, було зупинено транспортні засоби марки:
- MAN TGX 24.480/Fruehauf LTD, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , водій ОСОБА_2 , власником відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів № НОМЕР_3 є ОСОБА_3 .
- MAN/SCHMITZ, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 / НОМЕР_5 , водій ОСОБА_4 , власником відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів № НОМЕР_6 є ОСОБА_3 .
Під час здійснення перевірок додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, а саме: під час проведення документального контролю, встановлено порушення Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абзацом 14 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: 
-здійснення перевезення вантажу згідно ТТН від 22.03.2024 № 661 з перевищенням вагових норм, так, фактична загальна маса транспортного засобу склала 43,84 тон при нормативно допустимих 40 тон, відсоток перевищення склав 9 %. 
- здійснення перевезення вантажу згідно ТТН від 22.03.2024 № 662 з перевищенням вагових норм, так, фактична загальна маса транспортного засобу склала 43,98 тон при нормативно допустимих 40 тон, відсоток перевищення склав 9,95 %.
У зв`язку з вищезазначеним, посадовою особою Укртрансбезпеки в актах від 22.03.2024 №АР023839 та №АР023815 зафіксовано порушення, відповідальність за яке передбачена абзацом 14 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу. 
Вказані акти надані водіям ОСОБА_2 та ОСОБА_4 під особистий підпис, та містять заперечення про відсутність обмежувальних знаків.
Відділом державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті 05.04.2024 року складено та направлено на адресу Перевізника рекомендований лист-запрошення №29395/33/24-24 на засідання по розгляду порушень встановлених в актах від 22.03.2024 №АР023839 та №АР023815, який вручений 26.04.2024 року. Розгляд справи призначався на 29.04.2024 року з 15:00 до 16:00 години.
За результатами розгляду справи, на підставі Акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом від 22.03.2024 №АР023839 начальником відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ060497 від 29.04.2024, якою до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 8500 грн. 
За результатами розгляду справи, на підставі Акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом від 22.03.2024 № АР 023839 начальником відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області винесено оскаржувану постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № ПШ 060496 від 29.04.2024, якою до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 8500 грн.
Відділом державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті 30.04.2024 року складено та направлено засобами поштового зв`язку Перевізнику рекомендований лист №37020/33/24-24 з доданими до нього копіями постанов про застосування адміністративно-господарських штрафів. Відповідно до довідки Ф.20, рекомендований лис повернуто відправнику 22.05.2024 року у зв`язку із закінченням строку зберігання.
РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України "Про автомобільний транспорт" від 5 квітня 2001 року №2344-III (далі Закон №2344-III).
Статтею 6 Закону №2344-III передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, в т.ч. державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм на автомобільному транспорті.
Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою КМУ від 11.02.2015 року №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.
Згідно з п.8 вказаного Положення, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Відповідно до пунктів 2, 3, 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженому Постановою КМУ від 08.11.2006 року №1567 (далі - Порядок №1567), державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.
Органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.
Державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Частинами 14, 17 статті 6 Закону №2344-III передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
За визначенням, наведеним в абзаці 54 статті 1 Закону №2344-III, рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів суб`єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об`єкти, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту).
Пунктами 12, 14 Порядку №1567 передбачено, що рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.
Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.
Згідно з пунктом 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
Пунктами 16, 17 Порядку №1567 передбачено, що рейдова перевірка може проводитися однією посадовою особою Укртрансбезпеки.
Габаритно-ваговий контроль проводиться двома посадовими особами Укртрансбезпеки або однією посадовою особою Укртрансбезпеки із залученням посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю.
Під час проведення рейдової перевірки можливе: застосування спеціалізованих автомобілів, на яких розміщений напис "Укртрансбезпека"; використання спеціального обладнання, призначеного для перевірки дотримання водіями норм режиму праці та відпочинку, встановлених законодавством України та Європейською угодою; здійснення габаритно-вагового контролю; використання засобів аудіо- та відеотехніки для запису процесу перевірки; використання пристроїв для копіювання, сканування з метою збору інформації, що свідчить про правопорушення.
Рейдова перевірка проводиться із зупиненням транспортних засобів або без їх зупинення.
Зупинення транспортних засобів здійснюється відповідно до вимог пункту 15 Правил дорожнього руху та Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів.
Відповідно до ч.12 ст.6 Закону №2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
Згідно частин 1 та 4 статті 48 Закону №2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.
Згідно із статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08 вересня 2005 року №2862-IV рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджено постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007 року «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» (далі - Порядок №879).
Відповідно до пункту 3 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.
Згідно з підпунктом 4 пункту 2 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.
У розумінні Порядку №879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. При цьому, транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки (підпункт 3 пункту 2 Порядку №879).
За змістом пункту 6 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.
Відповідно до п. 16 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.
Відповідно до п. п. 5-1 та 11 п. 2 Порядку № 879: 
- документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу;
- точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному, автоматичному або пересувному пункті (з урахуванням похибки вимірювального обладнання).
Отже, Порядком № 879 передбачено проведення документального габаритно-вагового контролю та точного габаритно-вагового контролю.
Відповідно до пункту 20 Порядку №879 за результатами точного та/або документального габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.
Пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМУ від 18.01.2001 року №30, передбачено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.
Відповідно до п.22.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, (далі - ПДР) маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.
Згідно з пунктом 22.5 ПДР в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, рух трьохвісних автомобілів (тягачів) з двовісним або трьохвісним напівпричепом на автомобільній дорозі державного значення допускається у разі, коли їх параметри фактичної маси не перевищують 40 тонн.
З аналізу п.22.5 ПДР слідує, що участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, визначених у п.22.5 ПДР, зокрема, загальної фактичної маси, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративно-господарська відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.
Підставами для прийняття спірних постанов №ПШ060496 від 29.04.2024 та №ПШ060497 від 29.04.2024 про застосування до позивача штрафів стали результати габаритно-вагового контролю транспортних засобів (вантажно-сідлові тягачі та спеціалізовані напівпричепи контейнеровози перероблені для перевезення насипних вантажів) MAN TGX 24.480/Fruehauf LTD, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , зафіксовані в акті №АР023839 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 05.04.2025 року, а також результати габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки та MAN/SCHMITZ, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 / НОМЕР_5 , зафіксовані в акті №АР023815 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 22.03.2024 року.
Як слідує з наявних в матеріалах справи Актів про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, товарно-транспортних накладних №661 та №662, свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів (№СХІ407584, СТХ086347, №СХА981687, СТР168135) було встановлено, що повна маса транспортних засобів становила 43,98 тонн (29,300 тон вага вантажу згідно накладної, а також 7,8 тонн та 6,2 тонн власна маса тягача та причепа згідно свідоцтв про реєстрацію ТЗ, наданих водієм) та 43,840 тонн (28,840 тон вага вантажу згідно накладної, а також 8,156 тонн та 6,58 тонн власна маса тягача та причепа згідно свідоцтв про реєстрацію ТЗ, наданих водієм).
Відтак, за результатами проведення габаритно-вагового контролю транспортних засобів позивача зафіксовані факти перевищення фактичної загальної маси транспортного засобу разом з вантажем 43,84 тонн при нормативно допустимих для доріг місцевого значення 40 тонни (відсоток перевищення склав 9 %), та з вантажем 43,98 тонн при нормативно допустимих для доріг місцевого значення 40 тонни (відсоток перевищення склав 9,95 %).
Абзацом 14 частини 1 статті 60 Закону №2344-ІІІ передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 відсотків до 10 відсотків включно при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
З огляду на зазначене, з урахуванням положень наведених нормативних актів та приписів ст. 60 Закону суд доходить висновку, що відповідачем було правомірно винесено оскаржувані постанови №ПШ060496 від 29.04.2024 та №ПШ060497 від 29.04.2024.
Щодо посилання Позивача на те, що інспектори - державні службовці, якими проводилася перевірка транспортних засобів не мали направлення на перевірку на данній місцевості та діяли не в спосіб що передбачений законодавством, а саме самоправно. Про це свідчить направлення на перевірку №015995 від 15.03.2024 року.
З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що 15.03.2024 року начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області за №21334/36/27-24 затверджено графік проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) в період з 18.03.2024 по 22.03.2024, зокрема, в Конотопському районі Сумської області.
15.03.2024 року на підставі щотижневого графіка проведення рейдових перевірок за підписом начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області, зокрема, Петриченку О.М.- головному спеціалісту Відділу та Бєлокуру С.В. – старшому державному інспектору Відділу видане направлення на рейдову перевірку, зокрема, в.
Село Коханівка на а/д Р-61 Батурин-Конотоп-Суми знаходиться в Конотопському районі Сумської області.
22.03.2024 посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті - головними спеціалістами Відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області Петриченком О.М. та Бєлокуром С.В. на а/д Р-61 Батурин-Конотоп-Суми с. Коханівка, на підставі направлення на рейдову перевірку від 15.03.2024 № 015995, проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів. 
З огляду на вказане, посадові особи Укртрансбезпеки діяли у відповідності до Закону України «Про автомобільний транспорт», на підставі та у межах встановлених чинним законодавством повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією.
Крім того не заслуговує на увагу твердження Позивача про вчинення посадовими особами кримінального правопорушення, оскільки такі обставини можуть бути підтверджені лише обвинувальним вироком суду, який набрав законної сили, втім позивачем не надано навіть доказів звернення до правоохоронних органів про вчинення злочину.
Щодо зазначення Позивачем про неналежну відповідальну особу.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.
Статтею 33 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах. 
Згідно з положеннями статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільний перевізник повинен, зокрема:
виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати безпеку дорожнього руху; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.
Положення Закону України «Про автомобільний транспорт» визначають можливість застосування штрафів до осіб, які порушують визначені законодавством вимоги.
Варто зазначити, що за своєю правовою природою штраф, який застосовується до автомобільних перевізників відповідно до статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», є адміністративно-господарським штрафом.
У зв`язку з чим, зазначаємо, що позивача було притягнуто до адміністративно-господарської відповідальності як автомобільного перевізника у спірних правовідносинах за порушення законодавства про автомобільний транспорт (перевищення допустимих вагових обмежень), відповідальність за яке передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах перевірки та матеріалах даної справи копій товарно-транспортних накладних від 22.03.2024 №661, №662, згідно відомостей яких автомобільним перевізником є Товариство з обмеженою відповідальністю «Агротренд Компані».
Крім того, вищезазначене позивачем у позові не заперечується.
Решта доводів та заперечень висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Необхідно зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Відповідно до ст.9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.1 ст.72 та ч.1 ст.73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд керується критеріями закріпленими у ст.2 КАС України, які повною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
З огляду на вищенаведене, суд вважає що адміністративний позов позивача не підлягає задоволенню.
Згідно ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Виходячи з необхідності відмови судом у задоволенні позовних вимог позивача, у суду відсутні підстави, передбачені ст. 139 КАС України, для стягнення на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень судових витрат.
Керуючись ст. ст. 242, 246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротренд Компані» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу – відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агротренд Компані» (адреса: 65026, Одеська обл., Одеський р-н., м. Одеса, вул. Пушкінська, буд. 14/13, Код ЄДРПОУ: 42377757)

Державна служба України з безпеки на транспорті (адреса: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 51, Код ЄДРПОУ: 39816845, ел. пошта: contact@dsbt.gov.ua)

Головуючий суддя Нінель ПОТОЦЬКА

.