ЄУН 387/194/26
Номер провадження по справі 2/387/479/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2026 року       селище Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області у складі 
головуючого судді Солоненко Т. В.
із секретарем судового засідання     Косюг І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини
ВСТАНОВИВ:
Представник позивачки - адвокат Бурега Л.С. звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 10000,00 грн, з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивачки зазначає, що 23.10.2020 сторони зареєстрували шлюб у Миколаївському ВДРАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №464. Від шлюбу сторони мають доньку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Донька ОСОБА_3 постійно проживає з матір`ю.  Загальна сума витрат на утримання доньки складає в місяць близько 20850 тисяч гривень, а саме: витрати на харчування 350,00 грн в день, що на місяць склладає 10850,00 грн; одяг та взуття 5000 грн; іграшки розвиваючі 2000 грн; медичне обстеження, по потребі лікування доньки близько 3000 гривень.  ОСОБА_2 батько дитини на даний час проживає окремо від доньки більше як шість місяців не бачив дитину та
добровільно утримувати доньку не погоджується, не приймає участі у вихованні, працює за кордоном, заробітна плата щомісячна складає 1800 Євро, відповідно до курсу валют України 91800 грн, на утримані інших дітей не має. На даний час позивач  ОСОБА_1 , не працює у зв`язку з доглядом за донькою до трьох років, отримує виплату на дитину 860 гривень, винаймає квартиру, є ВПО. Позивачка та її донька перебувають на повному утримані батьків позивачки.  За наведеного позивачка вважає, що відповідач має реальну можливість надавати їй матеріальну допомогу шляхом сплати аліментів, тому остання звернулась до суду з даним позовом.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.02.2026 вказану позовну заяву передано на розгляд судді Солоненко Т.В.
У зв`язку із встановленими судом недоліками позовної заяви, що перешкоджали відкриттю провадження у справі, суд, ухвалою від 19.02.2026, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини постановив залишити без руху, встановивши позивачу спосіб та строк для усунення недоліків позовної заяви.
Заявою, що надійшла через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" 24.02.2026, представником позивача усунено недоліки позовної заяви.  
Ухвалою Добровеличківського районного суду від 27.02.2026 за вказаним позовом відкрито провадження у справі за № 387/194/26 з призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 26.03.2026.
Судове засідання у визначену судом дату (26.03.2026) не відбулося у зв`язку із перебуванням судді у нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню. Розгляд справи призначено на 27.04.2026.
02.04.2026 через систему ЄСІТСС « Електронний суд» від представника відповідача - адвоката Матвієнко В.В. надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого, відповідач не згоден з розміром аліментів, які просить стягнути позивачка. Зазначає, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (абз.2 ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України). На даний час ця сума становить 1408,50 грн. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (абз. 3 ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України). Тобто рекомендована сума аліментів у 2026 році становить – 2817,00 грн. Відповідач не має стабільної роботи та заробітку, тому не має змоги платити аліменти у розмірі, в якому просить позивачка. Наголошує, що позивачкою не надано жодних доказів на підтвердження тому, що відповідач має постійну роботу, стабільний заробіток та може платити аліменти у розмірі 10000,00 грн.. Наданий позивачкою скріншот нібито з переписки не містить ніякої інформації, яка б свідчила про зворотнє, та не може вважатись належним доказом. Відсутні докази, які б свідчили про здійснення будь-яких витрат відповідачем на придбання цінного майна. В його власності немає нерухомого чи рухомого майна, майнових прав. Аліменти в розмірі 10000,00 грн. для відповідача є непосильними, можуть поставити його в тяжке матеріальне становище та необґрунтовано призвести до накопичення заборгованості зі сплати аліментів, оскільки його доходи низькі, нестабільні, постійної офіційної роботи немає, і також витрачає кошти на забезпечення свого існування. З огляду на це, доцільним буде встановити аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі по 3000,00 грн. щомісячно, що є більш ніж вдвічі вищим від мінімального гарантованого розміру аліментів, та вище встановленого законом рекомендованого розміру аліментів, чим буде забезпечено права дитини та не поставить платника аліментів у скрутне фінансове становище.
Позивачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивачки правом участі в судовому засіданні також не скористався. В заяві, що надійшла до суду 24.04.2026, представник позивачки адвокат Бурега Л.С. просила справу розглядати без участі позивачки та її представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача правом участі в судовому засіданні також не скористався. 
Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
23 жовтня 2020 року сторони зареєстрували шлюб у Миколаївському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Південного міжрегіонального управління Мінстерства юстиції (м. Одеса), про що зроблено відповідний актовий запис №464, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серія НОМЕР_1 .
Від шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія НОМЕР_2 видане 29.09.2023 Знам`янським ВДРАЦС у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). 
Відповідно до довідки №23074-0002407633-037-05 від 30.11.2020 , виданої Департаментом з надання адмінісстративних послуг Миколаївської міської ради, ОСОБА_1 зареєстрована у АДРЕСА_1 .
Згідно копії акту про фактичне проживання особи від 21.02.2026 встановлено, що ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_2 . Разом з нею проживають ОСОБА_3 - донька, ОСОБА_4 - вітчим, ОСОБА_5 - мати, ОСОБА_6 - сестра.
З позову вбачається, що дитина проживає разом з позивачкою, протилежного відповідачем не доведено.
На підтвердження розміру доходів відповідача позивачкою надано скріншот "рахунки та картки ОСОБА_7 ".
Між сторонами виникли правовідносини врегульовані нормами Сімейного кодексу України в частині обов`язку батьків утримувати дітей і його виконання.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.
Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками.
Згідно положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.
Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.
Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.
Згідност. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятоюстатті 157 цього Кодексу.
Відповідно до вимогст. 180 Сімейного кодексу Українибатьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.Статтею 181 Сімейного кодексу Українивизначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Згідно ч. 1ст. 182 Сімейного кодексу Українипри визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Статтею 191 Сімейного кодексу Українивизначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виплачуються аліменти до повноліття дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» з 01 січня встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від шести до вісімнадцяти років 3512 грн.
При цьому, статтею 184 СК України врегульовано питання щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з вказаною статтею СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
Оскільки на теперішній час малолітня дитина сторін постійно проживає разом з позивачкою, суд вважає, що позивачка має право на отримання аліментів від батька дитини, який повинен виконувати свій обов`язок щодо утримання дитини належним чином.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідач частково визнає позовні вимоги та погоджується на сплату аліментів у розмірі 3000,00 грн, посилаючись на неможливість сплати більшого розміру, оскільки його доходи низькі, нестабільні, постійної офіційної роботи не має, і також витрачає кошти на забезпечення свого існування. 
При визначенні розміру аліментів на дитину суд враховує матеріальне становище дитини, яка проживає разом з матір`ю, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який не має постійного доходу, той факт, що у відповідача відсутні інші стягувачі аліментів, також і те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
З урахуванням вищевказаного, даних, які могли б вказувати на неможливість або істотність обмеження надавати відповідачем матеріальну підтримку позивачці судом не встановлено.
Судом також враховано, що виховання дітей одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дітей, у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають докладати обоє батьків для розвитку дітей, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку матір.
Поряд з цим суд зважає, що відповідно до частини першої статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, а тому щомісячні витрати на дитину в розмірі 10 000,00 грн є необґрунтовано завищеними.
Щодо наданого позивачкою скріншота "рахунки та картки ОСОБА_7 " суд зауважує, що даний скріншот не є платіжним документом, а відтак не є доказом у розумінні приписів статей 77,78 ЦПК України. До того ж, з зазначеного скріншота неможливо встановити походження документу, його достовірності. 
При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд, відповідно до статті 182 СК України враховує: майновий стан відповідача; стан здоров`я відповідача (відсутні докази про захворювання платника аліментів чи дитини); відсутність на утримані відповідача інших осіб, та приходить висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивачаки аліментів на утримання доньки в розмірі 5000,00 грн щомісячно, який буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Відповідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому суд вважає за необхідне визначити дату початку стягнень з дати звернення до суду, а саме - з 15 лютого 2026 року.
Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1064,96 грн 
На підставі викладеного, керуючись ст.13,81,141,263-265,273,279,354,430 ЦПК України, на підставі ст. ст. 79, 84, 110, 112, 180, 181, 182, 183, 184, 191 Сімейного кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 користь ОСОБА_1 аліменти на утримання його неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 гривень 00 копійок (п`ять тисяч гривень 00 копійок) але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, із їх індексацією відповідно до вимог законодавства, починаючи з 15 лютого 2026 року і до досягнення дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання рішення та стягнути з ОСОБА_2 користь ОСОБА_1 аліменти в межах суми платежу за один місяць. 
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 1064 ( одна тисяча шістдесят чотири) гривні 96 копійок .
В решті позовних вимог відмовити.
В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються такі реквізити сторін та інших учасників справи:
позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає як внутрішньо переміщена особа за адресою АДРЕСА_2 , РНКПП НОМЕР_3 ; 
відповідач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_3 , РНКПП НОМЕР_4 .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 01.05.2026

Суддя       Таїсія СОЛОНЕНКО