Заводський районний суд м. Запоріжжя 

Справа № 332/1477/26
Провадження № 3/332/504/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2026 м. Запоріжжя
Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Яцун О.С., розглянувши матеріали, що надійшли з Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП НПУ, про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 (інші відомості відсутні),
- за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:
08.03.2026 о 14-13 год. за адресою: м. Запоріжжя, вул. Мирослава Симчича, буд. 74, водій  ОСОБА_1 керував транспортним засобом, електросамокатом Е-КАМ, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки та у медичному закладі у лікаря-нарколога відмовився під час відеофіксації. Своїми діями  ОСОБА_1  порушив п. 2.5 ПДР України. Відповідальність за його дії передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Належним чином повідомлений про день та час судового розгляду ОСОБА_1  до суду не з`явився. Від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без його участі, провину у інкримінованому адміністративному правопорушенні не визнає, просить врахувати письмові пояснення, згідно змісту яких його електросамокат має номінальну потужність 400Вт, а тому не є механічним транспортним засобом згідно Правил дорожнього руху; поліція невірно трактувала його фізичний стан, прийнявши наслідки поранень під час несення військової служби за ознаки сп`яніння (тремтіння пальців рук, порушення мови). До пояснень ОСОБА_1 додав копію інструкції до електросамокату та медичні виписки.
Дослідивши матеріалі справи у сукупності із поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку, що вчинення  ОСОБА_1 правопорушення підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 609426 від 08.03.2026; карткою обліку адміністративного правопорушення; рапортом інспектора поліції; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з фіксацією відмови від проходження огляду на стан сп`яніння; направленням на огляд водія транспортного засобу до медичної установи з метою виявлення стану сп`яніння, в яких зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння; довідкою з бази даних підсистеми «Адмінпрактика»; диском з відеофіксацією адміністративного правопорушення.
Доводи ОСОБА_1 про не віднесення електросамокату, яким він керував до механічних транспортних засобів не ґрунтуються на відповідній правовій основі.
Так, відповідно до п. 2 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005, при розгляді адміністративних справ, зокрема, за ст. 130 КУпАП, суди мають враховувати положення правових норм, у яких визначено поняття «транспортні засоби», зокрема, ст. 121 КУпАП, п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 13-06.
За положеннями ст. 121 КУпАП, під транспортними засобами у ст. ст. 121-126, 127-1 - 128-1, ч.1 і 2 ст. 129, ст.ст. 132-1, 133-1, 133-2, 139 і 140 слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.
Пункт 1.10 ПДР України передбачає, що транспортний засіб – пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
Вказаний термін охоплює всі види транспортних засобів, що можуть рухатися дорогами загального користування. В свою чергу, механічний транспортний засіб – транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.
Аналіз наведених термінів свідчить про те, що поняття «транспортний засіб» та «механічний транспортний засіб» можна трактувати так: в широкому – транспортний засіб, в тому числі і електросамокат, і в вузькому – механічний транспортний засіб.
Слід зазначити, що 23.03.2023 набрав чинності Закон України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів», яким визначено, що легкий персональний електричний транспортний засіб колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину.
Вказаним законом внесені зміни до Закону України «Про автомобільний транспорт», зокрема, визначено, що:
-електричний колісний транспортний засіб – дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії;
-легкий персональний електричний транспортний засіб – колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину.
З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається керування ОСОБА_1 транспортним засобом електросамокатом Е-КАМ.
Згідно долученої ОСОБА_1 інструкції на транспортний засіб, електросамокат має максимальну швидкість руху 25 км/год, має два колеса та розрахований на одну людину вагою до 100 кг.
Відтак, електросамокат, яким керував ОСОБА_1 є легким персональним електричним транспортним засобом, що відноситься до категорії транспортних засобів.
У цьому контексті суд також приймає до уваги правовий висновок, викладений у постанові ККС ВС від 15.03.2023 у справі № 127/5920/22 (провадження № 61-10553св22), за яким використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні ст. 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.
Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є особа, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції та особа, яка керує транспортним засобом та відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Слід відзначити, що вказана норма закону передбачає відповідальність осіб, які керують всіма транспортними засобами, а не лише механічними транспортними засобами та не розділяє транспортні засоби на механічні, електричні чи будь-які інші.
За таких обставин, доводи ОСОБА_1 , що електросамокат не є транспортним засобом не знайшли свого підтвердження в суді.
Щодо тверджень ОСОБА_1 про те, що поліція невірно трактувала його фізичний стан, прийнявши наслідки поранень під час несення військової служби за ознаки сп`яніння, суд зазначає наступне. З огляду на зміст відеозапису вбачається, що після озвучення працівниками поліції ОСОБА_1 очевидних ознак алкогольного сп`яніння та пропонування водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 відмовився від цього.
В даному випадку відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння передбачає настання адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Аналізуючи дослідженні докази по справі, суд приходить до висновку, що в діях  ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує транспортним засобом, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортним засобом є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Відповідно до даних бази даних підсистеми «Адмінпрактика», ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувався та посвідчення водія не отримував.
Зі змісту абз. 3 п. 28 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вбачається, що суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа не має такого права.
Водночас, суд враховує висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду, викладений в постанові від 04.09.2023 у справі № 702/301/20, згідно якого суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, визнаній винуватою в порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту або в таких порушеннях, вчинених у стані сп`яніння, незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане в передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами тому як створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода.
Ураховуючи зазначене, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення адміністративних правопорушень отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.
За таких обставин, суд вважає необхідним притягнути ОСОБА_1  до адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст. ст. 40-1, 130 ч. 1, 245, 268 ч. 2, 283, 284 ч. 1 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:
Визнати винним  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян – 17 000,00 гривень на користь держави (отримувач: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA708999980313000149000008001, код класифікації доходів бюджету: 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, призначеного судом.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 гривень (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UА908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя          О.С. Яцун