ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

22 червня 2026 року	Справа №160/7463/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В. 
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної гвардії України (03151, Україна, місто Київ, вулиця Святослава Хороброго, будинок 9-А ЄДРПОУ 08803498) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

УСТАНОВИВ:

27.03.2026 ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної гвардії України, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Національної гвардії України, оформленого Протоколом № 1033/168 від 23.01.2026 року засідання комісії Головного управління Національної гвардії України щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовців під час захисту Батьківщини, які сталися в період з 24 лютого 2022 року і до закінчення воєнного стану, про повернення на доопрацювання документів ОСОБА_1 щодо призначення одноразової грошової допомоги відповідно Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 р. №2011-ХІІ, пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», внаслідок загибелі в період дії воєнного стану ІНФОРМАЦІЯ_1 його батька, молодшого сержанта ОСОБА_2 ;
- зобов`язати Головне управління Національної гвардії України (код ЄДРПОУ: Код ЄДРПОУ 08803498 місцезнаходження: 03151, Україна, місто Київ, вулиця Святослава Хороброго, будинок 9-А) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), та прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 р. №2011-ХІІ, пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у зв`язку із загибеллю в період дії воєнного стану ІНФОРМАЦІЯ_1 його батька, молодшого сержанта ОСОБА_2 .
Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 під час захисту Батьківщини від збройної агресії російської федерації проти України в період дії воєнного стану загинув військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 Національної Гвардії України - Документ сформований в системі «Електронний суд» 26.03.2026 2 молодший сержант ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_3 від 08.07.2024 року, виданим Нікопольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікополському районі Дніпропертровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Сповіщенням сім`ї № 234 від 27.06.2024 року.
ОСОБА_1 є сином загиблого ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_4 від 02.02.1989 року, виданим Грейгівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області. На момент загибелі батька позивачу виповнилося 35 років, тобто він є повнолітньою особою.
Позивач звернувся із заявою та відповідним пакетом документів до Головного управління Національної гвардії України щодо виплати одноразової грошової допомоги (надалі - «ОГД») на підставі на підставі пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (надалі - «Постанова № 168»), пункту 4 статті 16- 1 Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (надалі - «Закон № 2011-XII»).
Рішенням Головного управління Національної гвардії України, оформленого Протоколом № 1033/168 від 23.01.2026 року засідання комісії Головного управління Національної гвардії України щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовців під час захисту Батьківщини, які сталися в період з 24 лютого 2022 року і до закінчення воєнного стану, документи позивача повернуто на доопрацювання оскільки відсутні документи, які б підтверджували факт перебування позивача на утриманні у загиблого батька.
Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалою від 01 квітня 2026 року суд відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
17 квітня 2026 року відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позовні вимоги не визнає, просить у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що позивач не може вважатися ні «дитиною загиблої особи», ні «утриманцем загиблої особи» для цілей призначення та виплати ОГД. Стосовно статусу «дитини», спеціальним законодавством, яке регулює виплату ОГД, не передбачено визначення цього терміну. Ні Закон про соціальний захист, ні постанова Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям піж час воєнного стану» (далі - Постанова № 168) не дають визначення поняття «дитина загиблої особи» для цілей призначення та виплати ОГД.
У контексті вищевикладених аргументів відповідач вважає викладену у позовній заяві позивача позицію про те, що для цілей призначення ОГД поняття «діти» має визначатися не за віком, а за юридичним зв`язком (походженням або усиновленням) безпідставною. У позовній заяві Позивач не навів посилання на жодний нормативно-правовий акт, яким би чітко визначалося поняття «діти» саме за походженням, а не віком.
На думку відповідача, позивач не підпадає під жодну з категорій осіб, які мають право на призначення та виплату ОГД у розмірі 15 млн. грн, а отже, не має права на призначення та виплату такої ОГД.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.
ІНФОРМАЦІЯ_1 під час захисту Батьківщини від збройної агресії російської федерації проти України в період дії воєнного стану загинув військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 Національної Гвардії України - молодший сержант ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_3 від 08.07.2024 року, виданим Нікопольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікополському районі Дніпропертровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Сповіщенням сім`ї № 234 від 27.06.2024 року.
Відповідно до довідки № 351 від 17.10.2024 року, виданої Військовою частиною НОМЕР_5 НГУ, загиблий молодший сержант ОСОБА_2 дійсно в період з 21.04.2024 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації України, перебуваючи сулищі Діброва Сєвєродонецького району Луганської області.
Відповідно до Постанови № 353 від 12.09.2024 року Медичної військоволікарської комісії, травма, яка призвела до смерті, та причина смерті ОСОБА_2 , Так, пов`язана із захистом Батьківщини.
Наказом командира Військової частини НОМЕР_2 НГУ (по стройовій частині) № 239 від 14.08.2024 року, молодшого сержанта ОСОБА_2 виключено із списків особового складу військової частини; визначено, що смерть настала в період проходження служби при виконанні службових обов`язків, пов`язана із захистом Батьківщини.
ОСОБА_1 (позивач) є сином загиблого ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_4 від 02.02.1989 року, виданим Грейгівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області (копія додається). На момент загибелі батька позивачу виповнилося 35 років, тобто він є повнолітньою особою.
Позивач звернувся із заявою та відповідним пакетом документів до Головного управління Національної Гвардії України щодо виплати одноразової грошової допомоги на підставі на підставі пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», пункту 4 статті 16- 1 Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII.
Листом Військової частини НОМЕР_2 НГУ від 27.01.2025 року № 1/27/12-758-Й-15- Аз позивача повідомлено, що відсутні правові підстави для передачі заяви позивача до Головного управління НГУ, оскільки заявник є повнолітнім сином загиблого. 
Відповідно до пункту 4 статті 16-1 Закону № 2011-XII» позивач не належить до кола осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки особа втрачає правовий статус дитини із набуттям повноліття відповідно до положень Сімейного кодексу України. Також позивачу було запропоновано надати документи, які підтверджують факт перебування на утриманні як умови направлення документів для прийняття рішення щодо виплати ОГД.
Вважаючи протиравною таку поведінку військової частини НОМЕР_2 НГУ, позивач звернувся з адміністративним позовом з вимогою визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 НГУ та зобов`язати вчинити дії.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.06.2025р. у справі №160/7959/25 у задоволенні позову відмовлено. 
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 13.10.2025 року у справі № 160/7959/25 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.06.2025р. скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов задоволено: 
- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 Національної Гвардії України, яка полягає у ненаправлені заяви з документами ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України для прийняття рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги, відповідно Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 р. №2011-ХІІ, пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», внаслідок загибелі в період дії воєнного стану ІНФОРМАЦІЯ_1 його батька, молодшого сержанта ОСОБА_2 ; 
- зобов`язано Військову частини НОМЕР_2 Національної Гвардії України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо виплати одноразової грошової допомоги, у зв`язку із загибеллю в період дії воєнного стану ІНФОРМАЦІЯ_1 військовослужбовця ОСОБА_2 , оформивши висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги та направити разом із заявою та документами до Головного управління Національної гвардії України у спосіб та за процедурою, визначеною пунктом 10 Наказу Міністерства Внутрішніх справ України № 484 від 09.08.2022 року «Про затвердження порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги, установленої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану в Національній гвардії України.
На виконання вказаного вище рішення суду Військовою частиною НОМЕР_2 направлено заяву з документами позивача до Головного управління Національної гвардії України для розгляду питання та прийняття рішення щодо призначення ОГД.
Рішення Головного управління Національної гвардії України, оформленого Протоколом № 1033/168 від 23.01.2026 року засідання комісії Головного управління Національної гвардії України щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовців під час захисту Батьківщини, які сталися в період з 24 лютого 2022 року і до закінчення воєнного стану, документи позивача повернуто на доопрацювання оскільки відсутні документи, які б підтверджували факт перебування позивача на утриманні у загиблого батька.
Не погоджуючись з таким рішенням позивача, останній звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ (надалі - Закон України №2232-ХІІ, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Статтею 41 Закону №2232-ХІІ передбачено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (надалі - Закон України №2011-ХІІ, в редакції чинній на момент загибелі військовослужбовця) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Частиною 1 ст.16 Закону України №2011-XII встановлено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 Закону України №2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.
Згідно ч.1 ст.16-1 Закону України №2011-XII у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).
Частиною 3 ст.16-2 Закону України №2011-XII передбачено, що розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05год. 30хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. Указами Президента України протягом періоду з 24.02.2022 по цей час продовжувався строк дії воєнного стану в Україні.
Згідно з ч.ч.6, 8, 9 ст. 16-3 Закону України №2011-XIІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) визначається Порядком №975.
За приписами п.3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.
Згідно з пп.1 п.4 Порядку №975 одноразова грошова допомога призначається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.
Відповідно до п.5 Порядку №975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста.
Згідно п.10 Порядку №975, члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи: заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги; витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу); витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
До заяви додаються копії: документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства; свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста; свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого); свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові); документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту) членів сім`ї, з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, та довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені); свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, копію сторінки паспорта з такою відміткою); рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста); рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні); постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання.
У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується допомога, подають уповноваженому органові документи, копії документів, зазначені в абзацах другому-шістнадцятому згаданого пункту, та копію відповідного рішення суду.
Аналіз правових норм Закону України №2011-ХІІ та Порядку №975 свідчать про те, що одноразова грошова допомога за своєю правовою природою є гарантованою державою соціальною допомогою, яка виплачується, зокрема, членам сім`ї військовослужбовця у разі, якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби. 
Отже, одноразова грошова допомога виплачується: 1) членам сім`ї військовослужбовця; 2) якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.
Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.01.2024 у справі №560/17953/21.
Сторонами у даній справі не заперечується, що ОСОБА_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 , причина смерті пов`язана із захистом Батьківщини.
Спірним питанням в даній справі є встановлення факту, чи належить позивач до кола осіб, які відповідно до ст.16-1 Закону України №2011-XII та Постанови КМУ від 28.02.2022 №168, що має право на отримання одноразової грошової допомоги.
Позиція відповідача обґрунтована тим, що ст.16-1 Закону України №2011-XII на час смерті ОСОБА_2 передбачала право на ОГД батьків, одного із подружжя, який не одружився вдруге, дітей, які не досягли повноліття, утриманців загиблого (померлого). Оскільки, позивач не відноситься до неповнолітніх дітей загиблого, також з наданих документів неможливо встановити чи є повнолітній син загиблого військовослужбовця непрацездатним (особою з інвалідністю) та чи перебував він на його утриманні, документи повернуто на доопрацювання для надання копій документів, виданих ПФУ, які підтверджують право на призначення пенсії в разі втрати годувальника або факт призначення пенсії за загиблого, судового рішення про встановлення факту перебування його на утриманні на дату загибелі).
Позивач вказує, що має право на отримання ОГД, як член сім`ї загиблого батька, оскільки до членів сімей загиблих (померлих) осіб належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав.
Що стосується обставин цієї справи щодо наявності у позивача права на отримання ОГД у зв`язку із загибеллю батька, суд вказує на таке.

Так у заяві позивач просив призначити йому ОГД у відповідності до Постанови КМУ від 28.02.2024 №168.
Пунктом 2 Постанови КМУ «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168 (у редакції, чинній станом на 02.09.2022 - день загибелі військовослужбовця), встановлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у ст.16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.
При цьому, колегія суддів зазначає, що з моменту прийняття постанови КМУ №168 та до загибелі батька позивача, положення ст.16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ по різному визначало коло осіб, які мають право на призначення та отримання спірної одноразової грошової допомоги.
Згідно ст.16-1 Закону України №2011-ХІІ (у редакції, що діяла до 25.08.2022), у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.
Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Згідно ч.4 ст.3 Сімейного кодексу України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Згідно ст.16-1 Закону України №2011-ХІІ (у редакції, чинній з 25.08.2022 до 28.03.2023), у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).
Згідно ст.16-1 Закону України №2011-ХІІ (у редакції, чинній з 29.03.2023) у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті.
Пунктом 4 ст.16-1 Закону України №2011-ХІІ до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать, зокрема, діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав.
Таким чином, аналіз ст.16-1 Закону України №2011-ХІІ, з урахуванням змін у період з 2022 по 2023 роки, свідчить, що законодавцем звужувався перелік осіб, які мають право на отримання ОГД у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, а з 29.03.2023 коло осіб було розширено та віднесено до нього, зокрема, дітей загиблого.
На думку суду, держава має забезпечити рівні та справедливі соціально-правові гарантії для усіх членів сімей військовослужбовців, що загинули (померли) через виконання ними обов`язків військової служби.
За своєю природою одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті) військовослужбовця має компенсаторний характер, яка спрямована матеріально підтримати, наскільки це можливо, членів сім`ї (батьків, дітей, дружину) та утриманців загиблого військовослужбовця після втрати близької людини (годувальника), а тому виключення із кола осіб, які мають право на отримання допомоги, дитини військовослужбовця з підстав дати її народження не відповідає змісту і меті закону.
Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав, аналізуючи питання дії нормативно-правових актів у часі, у постанові від 31.03.2021 у справі №803/1541/16 вказала, що у разі якщо під час розгляду заяви особи суб`єктом владних повноважень до прийняття остаточного рішення було змінено нормативно-правове регулювання, суб`єкт владних повноважень не має законних можливостей для прийняття рішення з урахуванням попереднього нормативно-правового регулювання, яке є нечинним, а його рішення та дії в цих випадках не можуть вважатися протиправними за формальними ознаками.
Такий підхід у вирішенні питання щодо застосування принципу дії законів у часі неодноразово застосовувався Верховним Судом, зокрема, у постановах від 01.12.2022 у справі №640/7578/20, від 07.11.2023 у справі №520/9778/19, від 10.01.2024 у справі №380/13615/21.
У постановах від 23.07.2024 у справі №280/3308/23, від 02.10.2024 року у справі №340/2273/23 Верховний Суд зробив висновок, що правовідносини щодо призначення ОГД починаються саме з дати звернення особи з відповідною заявою про призначення їй ОГД і тривають до моменту прийняття рішення про призначення ОГД уповноваженим органом, а саме Комісією. Лише у разі якщо на момент прийняття суб`єктом владних повноважень у межах визначених законодавством строків рішення про призначення ОГД у законодавстві запроваджено нове правове регулювання цих правовідносин, відмінне від того, яке існувало на момент звернення особи із відповідною заявою, вказаний суб`єкт не має законних можливостей діяти або приймати рішення з урахуванням попереднього нормативно-правового регулювання, яке вже є нечинним, а його рішення та дії в цих випадках не можуть вважатися протиправними за формальними ознаками. 
З огляду на це, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний застосовувати виключно те правове регулювання, яке чинне на момент прийняття ним рішення, за винятком випадків, коли він діє за межами визначених законодавством строків (у такому випадку застосовується законодавство у редакції станом на останній день можливого прийняття рішення), або нове законодавче регулювання передбачає особливості порядку застосування в часі нових норм права. Тобто при прийнятті рішення відповідач повинен застосовувати ті нормативно-правові акти, які були чинні на момент прийняття відповідного рішення.
На підставі наведеного, враховуючи, що спірне рішення прийнято протоколом комісії Відповідача від 23.01.2026 № 1033/168 з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, застосуванню підлягала редакція ст.16-1 Закону України №2011-ХІІ якою передбачалося, що діти загиблого мають право на ОГД.
З урахуванням вищенаведеного, суд робить висновок, що позивач, як син загиблого (померлого) військовослужбовця ОСОБА_2 , має право на отримання одноразової грошової допомоги на підставі ст.16-1 Закону України №2011-ХІІ, а підхід Головного управління Національної гвардії України щодо повернення позивачу документів на доопрацювання з метою підтвердження факту його перебування на утриманні загиблого є необґрунтованим, та відповідно протокольне рішення, оформленого Протоколом № 1033/168 від 23.01.2026 року є протиправним та підлягає скасуванню.
Таким чином, враховуючи, що позивач згідно ст.16-1 Закону України №2011-ХІІ (у редакції, чинній з 29.03.2023) має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю (загибеллю) під час захисту Батьківщини військовослужбовця - батька, належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання Головне управління Національної гвардії України (код ЄДРПОУ: Код ЄДРПОУ 08803498 місцезнаходження: 03151, Україна, місто Київ, вулиця Святослава Хороброго, будинок 9-А) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду, про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 р. №2011-ХІІ, пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у зв`язку із загибеллю в період дії воєнного стану ІНФОРМАЦІЯ_1 його батька, молодшого сержанта ОСОБА_2 .
Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на вищевикладене та приписи ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що відповідач, приймаючи оскаржуваний висновок, діяв не на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому позов підлягає задоволенню.
Підсумовуючи вищевикладене, виходячи з меж та підстав заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд зробив висновок, що відповідач не довів правомірність прийнятого рішення, позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим він підлягає задоволенню в повному обсязі.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
Позивач при зверненні до суду поніс судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 1331,20 грн, що документально підтверджується квитанцією від 25.03.2026.
Отже, оскільки позовну заяву задоволено, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 1331,20 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. 12, 139, 242, 246, 250, 251, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної гвардії України (03151, Україна, місто Київ, вулиця Святослава Хороброго, будинок 9-А ЄДРПОУ 08803498) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Національної гвардії України, оформленого Протоколом № 1033/168 від 23.01.2026 року засідання комісії Головного управління Національної гвардії України щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовців під час захисту Батьківщини, які сталися в період з 24 лютого 2022 року і до закінчення воєнного стану, про повернення на доопрацювання документів ОСОБА_1 щодо призначення одноразової грошової допомоги відповідно Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 р. №2011-ХІІ, пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», внаслідок загибелі в період дії воєнного стану ІНФОРМАЦІЯ_1 його батька, молодшого сержанта ОСОБА_2 .
Зобов`язати Головне управління Національної гвардії України (код ЄДРПОУ: Код ЄДРПОУ 08803498 місцезнаходження: 03151, Україна, місто Київ, вулиця Святослава Хороброго, будинок 9-А) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), та прийняти рішення , з урахуванням висновків суду, про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 р. №2011-ХІІ, пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у зв`язку із загибеллю в період дії воєнного стану ІНФОРМАЦІЯ_1 його батька, молодшого сержанта ОСОБА_2 .
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної гвардії України (03151, Україна, місто Київ, вулиця Святослава Хороброго, будинок 9-А ЄДРПОУ 08803498) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати по справі у розмірі 1331,20 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук