ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2026	м. Дніпро	Справа № 904/6839/25	

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Іванової Т.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників сторін справу
за позовом Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (50014, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Електрична, будинок 1; ідентифікаційний код 00130850)
до відповідача Фізичної особи-підприємця Бублія Вадима Юрійовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )
про стягнення заборгованості за типовим індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії від 01.11.2021 у загальному розмірі 34 965,14 грн. 

ВСТАНОВИВ:
І. Суть спору

1. Стислий виклад позиції позивача
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 01.11.2021 в частині повної та своєчасної оплати поставленої теплової енергії у розмірі 43 214,00 грн та плати за абонентське обслуговування у розмірі 225,18 грн.
Також за порушення строків оплати за надану послугу з постачання теплової енергії позивачем нараховано відповідачу 532,77 грн - 3% річних, 344,98 грн - інфляційних втрат та 648,21 грн - пені.
2. Стислий виклад заперечень відповідача
Відповідач визнає позовні вимоги в частині основного боргу, водночас заперечує проти задоволення позову в частині стягнення пені, інфляційних втрат, 3 % річних та заборгованості за абонентське обслуговування, посилаючись на встановлені законодавством заборони щодо нарахування та стягнення відповідних фінансових санкцій за житлово-комунальні послуги у період дії карантину та воєнного стану.

ІІ. Процесуальні дії у справі. Заяви, клопотання
03.12.2025 до господарського суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" до Фізичної особи - підприємця Бублія Вадима Юрійовича про стягнення заборгованості за типовим індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії від 01.11.2021 у загальному розмірі 44 965,14 грн.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.12.2025 справу №904/6839/25 передано на розгляд судді Фещенко Ю.В.
08.12.2025 ухвалою господарського суду (суддя Фещенко Ю.В.) позовну заяву Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" до Фізичної особи - підприємця Бублія Вадима Юрійовича про стягнення заборгованості за типовим індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії від 01.11.2021 у загальному розмірі 44 965,14 грн залишено без руху.
15.12.2025 до господарського суду від представника позивача за допомогою системи "Електронний суд", у якості усунення недоліків, надійшла заява (вх. суду №55017/25 від 15.12.2025) про усунення недоліків.
13.12.2025 Указом Президента України №933/2025 Фещенко Юлію Віталіївну призначено на посаду судді Центрального апеляційного господарського суду.
17.12.2025 розпорядженням заступника керівника апарату Господарського суду Дніпропетровської області №517 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи, у зв`язку із призначенням Фещенко Юлії Віталіївни суддею Центрального апеляційного господарського суду.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2025 справу №904/6839/25 передано на розгляд судді Іванової Т.В.
19.12.2025 ухвалою господарського суду прийнято справу №904/6839/25 до свого провадження. Постановлено розгляд справи №904/6839/25 розпочати спочатку, здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
19.01.2026 телефонограмою господарського суду повідомлено відповідача про обставини даної справи та зміст ухвали суду від 19.12.2025.
26.01.2026 до господарського суду від представника відповідача за допомогою системи "Електронний суд" надійшла заява (вх. суду №3323/26 від 26.01.2026) про надання для ознайомлення матеріалів справи.
12.02.2026 до господарського суду від представника відповідача за допомогою системи "Електронний суд" надійшов відзив (вх. суду №6759/26 від 12.02.2026) на позовну заяву, відповідно до якого, зокрема, повідомлено суд, що відповідачем здійснено часткову оплату боргу у розмірі 5 000,00 грн на підтвердження чого надано скан-копію платіжної інструкції №50 від 08.02.2026.
17.02.2026 до господарського суду від представника позивача за допомогою системи "Електронний суд" надійшла відповідь (вх. суду №7463/26 від 17.02.2026) на відзив на позовну заяву, відповідно до якої представником позивача, зокрема, підтверджено погашення суми боргу у розмірі 5 000,00 грн зі сторони відповідача.
18.02.2026 до господарського суду від представника відповідача за допомогою системи "Електронний суд" надійшли заперечення (вх. суду №7892/26від 18.02.2026) на відповідь на відзив на позовну заяву, відповідно до яких представник відповідача, зокрема, повідомила суд, що відповідачем додатково здійснено часткову оплату боргу у розмірі 5000,00 грн на підтвердження чого надано скан-копію платіжної інструкції №56 від 17.02.2026. Крім того, з урахуванням вказаного, представник відповідача просить суд закрити провадження по справі в частині стягнення основного боргу в сумі 10 000,00 грн.
20.02.2026 ухвалою господарського суду задоволено заяву представника відповідача про закриття провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 10 000,00 грн, викладену у запереченнях (вх. суду №7892/26 від 18.02.2026) на відповідь на відзив на позовну заяву та закрито провадження у справі №904/6839/25 в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 10 000,00 грн.

ІІІ. Фактичні обставини справи
Спір у справі виник у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх договірних зобов`язань щодо повної та своєчасної оплати наданих послуг з постачання теплової енергії, що призвело до утворення заборгованості за основним зобов`язанням, заборгованості по оплаті за абонентське обслуговування, нарахування пені, 3% річних, інфляційних втрат.
Перелік обставин, які є предметом доказування у справі:
(1) Факт укладення договору між сторонами, його умови;
(2) Факт виконання позивачем своїх зобов`язань щодо надання послуг;
(3) Факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань щодо повної та своєчасної оплати наданих послуг та абонентського обслуговування;
(4) Правомірність нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат.

1. Укладення між сторонами договору та його умови.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №426722476 від 13.05.2025 (а.с.10) нежитлове приміщення №20 будинку №2 за адресою: площа Володимира Великого, місто Кривий Ріг, Дніпропетровська область належить на праві спільної часткової власності (1/2) Бублію Вадиму Юрійовичу. Загальна площа нежитлового приміщення вбудованого в цокольний поверх триповерхового житлового будинку становить 71,3 кв.м.
Як зазначає позивач у позові, Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" є теплопостачальною організацією у розумінні статті 1 Закону України "Про теплопостачання", як суб`єкт господарської діяльності, який має у користуванні теплогенеруюче обладнання та постачає теплову енергію населенню міста Кривого Рогу.
Таким чином, виконавцем послуги з теплопостачання для будинку №2 на площі Володимира Великого у місті Кривому Розі Дніпропетровської області є Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" (далі - виконавець).
Відповідно до частини 5 статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі, якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.
Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.
Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль" як виконавцем послуг 01.10.2021 на своєму офіційному веб-сайті (https://tec.dp.ua/typovyj-indyvidualnyj-dogovir-pro-nadannya-poslugy-z-postachannya-teplovoyi-energiyi/) було розміщено Типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання.
Отже, з 01.11.2021 між Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль" та Фізичною особою-підприємцем Бублій Вадимом Юрійовичем укладено Типовий індивідуальний договір № 5076/жб/1 про надання послуги з постачання теплової енергії (а.с. 6-8, далі - договір), відповідно до умов пункту 5 якого виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.
Відповідно до пункту 30 вказаного договору зокрема передбачено, що плата за послуги постачання теплової енергії складається з:
- плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 (Офіційний вісник України, 2019 р., № 71, ст. 2507), — в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. № 1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання;
- плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця https://tec.dp.ua/plata-za-abonentske-obslugovuvannya/.
Також згідно пункту 31 договору зокрема передбачено, що вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Розмір тарифу зазначається на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця https://tec.dp.ua/3020/.
Пунктом 32 договору визначено, що розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. У разі застосування двоставкових тарифів умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.
Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу (пункт 34 договору).
За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів (пункт 35 договору).
Споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором (частина 3 пункту 41 договору).
Пунктом 44 вказаного договору визначено, що сторони несуть відповідальність за невиконання умов цього договору відповідно до цього договору або закону.
У разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу. Пеня не нараховується за умови наявності заборгованості держави за надані населенню пільги та житлові субсидії та/або наявності у споживача заборгованості з оплати праці, підтвердженої належним чином (пункт 45 договору).
Відповідно до пункту 51 договору, цей договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності.
Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк (пункт 52 договору).
Цей договір може бути розірваний у разі прийняття рішення співвласниками щодо зміни моделі договірних відносин відповідно до статті 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (пункт 53 договору).
У разі відключення приміщення споживача від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) в установленому законодавством порядку цей договір не припиняє своєї дії (пункт 54 договору).
Припинення дії цього договору не звільняє сторони від обов`язку виконання зобов`язань, які на дату такого припинення залишилися невиконаними (пункт 55 договору).
Судом встановлено, що у вказаному типовому договорі передбачено всі істотні умови, встановлені законом для даного виду договорів, договір укладено у відповідності до частини 5 статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", отже, з урахуванням презумпції правомірності правочину, такий договір є правомірним, укладеним та таким, що породжує у сторін права та обов`язки щодо його виконання.
У матеріалах справи відсутні та сторонами не надані докази визнання недійсним даного договору чи визнання неукладеним в певній частині. Також відсутні докази про розірвання такого договору.

2. Виконання позивачем договірних зобов`язань
На виконання умов типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії позивач за період з листопада 2022 року по березень 2025 року здійснив постачання теплової енергії, що підтверджується актами: № 197 від 04.11.2022 про подачу теплоносія (а.с. 11), № 72 від 23.03.2023 про припинення подачі теплоносія (а.с. 12), № 340 від 21.11.2023 про подачу теплоносія (а.с. 13), № 381 від 12.04.2024 про припинення подачі теплоносія (а.с. 14), № 239 від 29.11.2024 про подачу теплоносія (а.с. 15), № 87 від 27.03.2025 про припинення подачі теплоносія (а.с. 16).
За період з 01.11.2022 по 31.03.2025 позивачем нараховано плату за послугу з постачання теплової енергії на загальну суму 43 214,00 грн. Крім того, відповідно до актів приймання-передачі теплової енергії (надання послуг) та рахунків-фактур, відповідачу нараховано плату за абонентське обслуговування за вказаний період у розмірі 225,18 грн.
Разом із тим, у ході розгляду справи відповідачем було здійснено часткову оплату основного боргу у загальному розмірі 10 000,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями: №50 від 08.02.2026 на суму 5 000,00 грн (а.с. 167) та №56 від 17.02.2026 на суму 5 000,00 грн (а.с. 180). Вказані обставини сторонами не заперечуються.
З урахуванням проведених оплат, непогашеною залишається заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії у сумі 33 214,00 грн, а також заборгованість за абонентське обслуговування у розмірі 225,18 грн, що й стало предметом спору у відповідній частині.
Зазначена заборгованість підтверджується актами приймання-передачі теплової енергії (надання послуг): № 47548 від 31.05.2025 (а.с. 25), № 47552 від 31.05.2025 (а.с. 27), № 47553 від 31.05.2025 (а.с. 29), № 47554 від 31.05.2025 (а.с. 31), № 47555 від 31.05.2025 (а.с. 33), № 47556 від 31.05.2025 (а.с. 35), № 47557 від 31.05.2025 (а.с. 37), № 47558 від 31.05.2025 (а.с. 39), № 47559 від 31.05.2025 (а.с. 41), № 47561 від 31.05.2025 (а.с. 43), № 47563 від 31.05.2025 (а.с. 45), № 47565 від 31.05.2025 (а.с. 47), № 47567 від 31.05.2025 (а.с. 49), № 47569 від 31.05.2025 (а.с. 51), № 47570 від 31.05.2025 (а.с. 53), № 47571 від 31.05.2025 (а.с. 55), № 47572 від 31.05.2025 (а.с. 57), № 47573 від 31.05.2025 (а.с. 59), № 47574 від 31.05.2025 (а.с. 61), № 47575 від 31.05.2025 (а.с. 63), № 47576 від 31.05.2025 (а.с. 65), № 47577 від 31.05.2025 (а.с. 67), № 47579 від 31.05.2025 (а.с. 69), № 47581 від 31.05.2025 (а.с. 71), № 47586 від 31.05.2025 (а.с. 73), № 47584 від 31.05.2025 (а.с. 75), № 45946 від 31.05.2025 (а.с. 77).
Суд також зазначає, що відповідно до розшифровки нарахувань послуги з постачання теплової енергії за березень 2023 року (а.с. 22), у зазначеному місяці відповідачем фактично спожито 0,39 Гкал теплової енергії на суму 2 084,26 грн, а також здійснено донарахування за період з листопада 2022 року по лютий 2023 року за спожиті 2,92 Гкал теплової енергії на суму 15 605,24 грн.
Вказані акти не підписані відповідачем, однак суд визнає їх належними та допустимими доказами, оскільки типовий договір № 5076/жб/1 від 01.11.2021 не припинив своєї дії та є чинним на момент розгляду спору, а матеріали справи не містять доказів протилежного.
При цьому суд виходить із того, що передання та прийняття товарів (робіт, послуг) на підставі акта, складеного в односторонньому порядку, і виникнення за таким актом відповідних прав та обов`язків можливе за умови реального надання послуг та відсутності обґрунтованої відмови від їх прийняття у строк, визначений договором.
Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 16.08.2023 у справі № 914/131/22.
Таким чином, з урахуванням реальності наданих послуг та здійснених відповідачем часткових оплат, заборгованість відповідача перед позивачем за послугу з постачання теплової енергії становить суму у розмірі 33 214,00 грн, а також за послугу з абонентського обслуговування суму у розмірі 225,18 грн.
Разом із тим відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог у частині стягнення плати за абонентське обслуговування у розмірі 225,18 грн.

3. Неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати робіт
Позивачем на адресу відповідача були виставлені рахунки-фактури, зокрема:
№47548 від 31.05.2025 (а.с. 26), №47552 від 31.05.2025 (а.с. 28), №47553 від 31.05.2025 (а.с. 30), №47554 від 31.05.2025 (а.с. 32), №47555 від 31.05.2025 (а.с. 34), №47556 від 31.05.2025 (а.с. 36), №47557 від 31.05.2025 (а.с. 38), №47558 від 31.05.2025 (а.с. 40), №47559 від 31.05.2025 (а.с. 42), №47561 від 31.05.2025 (а.с. 44), №47563 від 31.05.2025 (а.с. 46), №47565 від 31.05.2025 (а.с. 48), №47567 від 31.05.2025 (а.с. 50), №47569 від 31.05.2025 (а.с. 52), №47570 від 31.05.2025 (а.с. 54), №47571 від 31.05.2025 (а.с. 56), №47572 від 31.05.2025 (а.с. 58), №47573 від 31.05.2025 (а.с. 60), № 47574 від 31.05.2025 (а.с. 62), №47575 від 31.05.2025 (а.с. 64), №47576 від 31.05.2025 (а.с. 66), №47577 від 31.05.2025 (а.с. 68), №47579 від 31.05.2025 (а.с. 70), №47581 від 31.05.2025 (а.с. 72), №47586 від 31.05.2025 (а.с. 74), №47584 від 31.05.2025 (а.с. 76), №45946 від 31.05.2025 (а.с. 78).
Згідно з інформацією щодо житлового будинку та нежитлового приміщення споживача (а.с. 19), загальна площа триповерхового житлового будинку за адресою: місто Кривий Ріг, площа Володимира Великого, будинок 2, становить 1 017,70 мІ. Загальна площа нежитлового приміщення № 20, вбудованого в цокольний поверх зазначеного будинку, становить 73,1 мІ, при цьому 1/2 частка у праві власності Бублія Вадима Юрійовича складає 36,55 мІ.
Фактичне споживання послуги з постачання теплової енергії зазначеним житловим будинком за період з листопада 2022 року по березень 2025 року становило:
листопад 2022 року - 10,67 Гкал, грудень 2022 року - 14,95 Гкал, січень 2023 року - 18,55 Гкал, лютий 2023 року - 17,29 Гкал, березень 2023 року - 9,98 Гкал, листопад 2023 року - 5,37 Гкал, грудень 2023 року - 19,08 Гкал, січень 2024 року - 19,08 Гкал, лютий 2024 року - 12,77 Гкал, березень 2024 року - 12,54 Гкал, грудень 2024 року - 17,04 Гкал, січень 2025 року - 17,82 Гкал, лютий 2025 року - 15,27 Гкал, березень 2025 року - 9,90 Гкал.
Згідно із поданим до суду детальним розрахунком грошових зобов`язань (а.с. 79), станом на 03.09.2025 за відповідачем обліковувалась заборгованість за послугу з постачання теплової енергії у розмірі 43 214,00 грн за період з 01.11.2022 по 31.03.2025, а також заборгованість за плату з абонентського обслуговування у розмірі 225,18 грн за період з березня 2023 року по травень 2025 року.
Разом із тим, у ході розгляду справи відповідачем здійснено часткову оплату основного боргу у загальному розмірі 10 000,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями: №50 від 08.02.2026 на суму 5 000,00 грн (а.с. 167) та №56 від 17.02.2026 на суму 5 000,00 грн (а.с. 180). Вказані обставини сторонами не заперечуються.
З урахуванням проведених оплат, обов`язок відповідача з оплати наданих послуг виконано неналежним чином та не в повному обсязі, а строк виконання грошового зобов`язання є таким, що настав.
При цьому суд зазначає, що чинним законодавством не визначено спеціальної форми пред`явлення вимоги в порядку частини другої статті 530 Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим кредитор має право реалізувати своє право як шляхом звернення до боржника з відповідною вимогою, так і шляхом звернення до суду з позовом, що відповідає усталеній судовій практиці.
Всупереч умовам договору, відповідач не здійснив повної оплати наданих позивачем послуг з постачання теплової енергії та послуг з абонентського обслуговування. Належних і допустимих доказів повного погашення заборгованості матеріали справи не містять.
Таким чином, з урахуванням викладеного, заборгованість відповідача перед позивачем за послугу з постачання теплової енергії становить суму у розмірі 33 214,00 грн, а також за послугу з абонентського обслуговування суму у розмірі 225,18 грн.
Разом із тим відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог у частині стягнення плати за абонентське обслуговування у розмірі 225,18 грн.

4. Правомірність нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат.
Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Пунктом 45 договору визначено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу. Пеня не нараховується за умови наявності заборгованості держави за надані населенню пільги та житлові субсидії та/або наявності у споживача заборгованості з оплати праці, підтвердженої належним чином.
Відтак, за несвоєчасне виконання зобов`язань позивач здійснив розрахунок та нарахував до стягнення з відповідача на свою користь 648,21 грн - пені, 344,98 грн - інфляційних втрат та 532,77 грн - 3% річних.
При цьому відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог у частині стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних, посилаючись на те, що нарахування та стягнення відповідних фінансових санкцій за несвоєчасну оплату житлово-комунальних послуг заборонено законодавством у період дії карантину, запровадженого з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби Covid-19, а також у період дії воєнного стану в Україні.

ІV. Мотиви суду

1. Норми права, які застосував суд.
За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.
Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (стаття 530 Цивільного кодексу України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).
Відповідно до статті 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Частиною 6 статті 25 Закону України "Про теплопостачання" визначено, що в разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.
Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
На підставі статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

2. Оцінка судом доказів та позицій сторін
17.10.2019 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" від 20.09.2019 № 132-IX, яким було, зокрема внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України і змінено назву статті 79 Господарського процесуального кодексу України з "Достатність доказів" на "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".
У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Brualla Gomez de La Torre v. Spain" від 19.12.1997 наголошено про загальновизнаний принцип негайного впливу процесуальних змін на позови, що розглядаються.
Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.
Згідно зі статтею 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
У розумінні положень наведеної норми на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.
Таким чином, обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів, що запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановляння законного й обґрунтованого рішення.
З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 Господарського процесуального кодексу України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, а також з урахуванням того, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що з 01.11.2021 між Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль" та Фізичною особою-підприємцем Бублій Вадимом Юрійовичем укладено Типовий індивідуальний договір № 5076/жб/1 про надання послуги з постачання теплової енергії (а.с. 6-8, далі - договір), відповідно до умов пункту 5 якого виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.
Позивач довів факт надання послуг у період з листопада 2022 року по березень 2025 та наявність заборгованості з постачання теплової енергії на суму 43 214,00 грн та наявність витрат на абонентські послуги на загальну суму 225,18 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами передачі прийняття теплової енергії (надання послуг): № 47548 від 31.05.2025 (а.с.25), № 47552 від 31.05.2025 (а.с.27), №47553 від 31.05.2025 (а.с.29), № 47554 від 31.05.2025 (а.с.31), № 47555 від 31.05.2025 (а.с.33), №47556 від 31.05.2025 (а.с.35), № 47557 від 31.05.2025 (а.с.37), № 47558 від 31.05.2025 (а.с.39), № 47559 від 31.05.2025 (а.с.41), № 47561 від 31.05.2025 (а.с.43), № 47563 від 31.05.2025 (а.с.45), № 47565 від 31.05.2025 (а.с.47), № 47567 від 31.05.2025 (а.с.49), №47569 від 31.05.2025 (а.с.51), № 47570 від 31.05.2025 (а.с.53), № 47571 від 31.05.2025 (а.с.55), № 47572 від 31.05.2025 (а.с.57), № 47573 від 31.05.2025 (а.с.59), № 47574 від 31.05.2025 (а.с.61), № 47575 від 31.05.2025 (а.с.63), № 47576 від 31.05.2025 (а.с.65), №47577 від 31.05.2025 (а.с.67), № 47579 від 31.05.2025 (а.с.69), № 47581 від 31.05.2025 (а.с.71), № 47586 від 31.05.2025 (а.с.73), № 47584 від 31.05.2025 (а.с.75), № 45946 від 31.05.2025 (а.с.77).
Слід зазначити, що відповідно до розшифровки нарахувань послуги з постачання теплової енергії за березень 2023 (а.с. 22) безпосередньо у березні відповідачем спожито 0,39 Гкал теплової енергії на суму 2 084,26 грн, та здійснено донарахування за період з листопада 2022 року по лютий 2023 року за спожиті 2,92 Гкал. теплової енергії на суму 15 605,24 грн.
Нездійснення відповідачем оплати послуг відповідно до пункту 34 договору не вважається відмовою останнього від договору.
В силу статті 903 Цивільного кодексу України відповідач зобов`язаний оплатити надані послуги в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором
Враховуючи умови пункту 34 договору, строк оплати наданих послуг з постачання теплової енергії є таким, що настав.
Позивачем виставлено наступні рахунками-фактури № 47548 від 31.05.2025 (а.с.26), № 47552 від 31.05.2025 (а.с.28), № 47553 від 31.05.2025 (а.с.30), № 47554 від 31.05.2025 (а.с.32), № 47555 від 31.05.2025 (а.с.34), № 47556 від 31.05.2025 (а.с.36), № 47557 від 31.05.2025 (а.с.38), № 47558 від 31.05.2025 (а.с.40), № 47559 від 31.05.2025 (а.с.42), №47561 від 31.05.2025 (а.с.44), № 47563 від 31.05.2025 (а.с.46), № 47565 від 31.05.2025 (а.с.48), № 47567 від 31.05.2025 (а.с.50), № 47569 від 31.05.2025 (а.с.52), № 47570 від 31.05.2025 (а.с.54), № 47571 від 31.05.2025 (а.с.56), № 47572 від 31.05.2025 (а.с.58), №47573 від 31.05.2025 (а.с.60), № 47574 від 31.05.2025 (а.с.62), № 47575 від 31.05.2025 (а.с.64), № 47576 від 31.05.2025 (а.с.66), № 47577 від 31.05.2025 (а.с.68), № 47579 від 31.05.2025 (а.с.70), № 47581 від 31.05.2025 (а.с.72), № 47586 від 31.05.2025 (а.с.74), №47584 від 31.05.2025 (а.с.76), № 45946 від 31.05.2025 (а.с.78).
Відповідно інформації щодо житлового будинку та нежитлового приміщення споживача (а.с. 19), загальна площа триповерхового будинку за адресою Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, площа Володимира Великого, будинок 2 складає 1 017,70 м2, загальна площа нежитлового 20, що вбудоване в цокольний поверх триповерхового житлового будинку за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, площа Володимира Великого, будинок 2 складає 73,1 м2, 1/2 частка власності відповідача від загальної площі нежитлового приміщення становить 36,55 м2. 
Фактичне споживання послуги з постачання теплової енергії вказаним житловим будинком за період з листопада 2022 року по березень 2025 року склало: листопад 2022 року 10,67 Гкал, грудень 2022 року 14,95 Гкал, січень 2023 року 18,55 Гкал, лютий 2023 року 17,29 Гкал, березень 2023 року 9,98 Гкал, листопад 2023 року 5,37 Гкал, грудень 2023 року 19,08 Гкал, січень 2024 року 19,08 Гкал, лютий 2024 року 12,77 Гкал, березень 2024 року 12,54 Гкал, грудень 2024 року 17,04 Гкал, січень 2025 року 17,82 Гкал, лютий 2025 року 15,27 Гкал, березень 2025 року 9,90 Гкал.
Згідно з наданим до суду детальним розрахунком суми грошових зобов`язань (а.с. 79), станом на 03.09.2025 за відповідачем обліковувалася заборгованість за послугу з постачання теплової енергії у розмірі 43 214,00 грн за період з 01.11.2022 по 31.03.2025 та заборгованість за плату за абонентське обслуговування у розмірі 225,18 грн за період з березня 2023 року по травень 2025 року.
Судом встановлено, що у ході розгляду справи відповідачем було здійснено часткову оплату грошового зобов`язання у загальному розмірі 10 000,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями: №50 від 08.02.2026 на суму 5 000,00 грн (а.с. 167) та №56 від 17.02.2026 на суму 5 000,00 грн (а.с. 180). Вказані обставини сторонами не заперечуються.
З урахуванням проведених оплат відповідач не виконав свій обов`язок з оплати наданих послуг у повному обсязі, непогашеною залишається заборгованість за послугу з постачання теплової енергії у розмірі 33 214,00 грн, а також заборгованість за плату за абонентське обслуговування у розмірі 225,18 грн.
Стосовно заперечень відповідача щодо заборгованості за плату за абонентське обслуговування у розмірі 225,18 грн, господарський суд зазначає наступне.
Заперечення відповідача зводяться до загального твердження про безпідставність нарахування плати за абонентське обслуговування та відсутність обов`язку зі сплати такої плати, однак не містять належного правового та фактичного обґрунтування. Зокрема, відповідачем не наведено конкретних положень договору або норм чинного законодавства, які б виключали обов`язок зі сплати плати за абонентське обслуговування, а також не подано жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували відсутність факту надання відповідної послуги або неправомірність її нарахування.
Крім того, матеріали справи не містять доказів оскарження відповідачем розміру чи порядку нарахування плати за абонентське обслуговування у встановленому договором або законом порядку.
За таких обставин господарський суд дійшов висновку, що заперечення відповідача щодо заборгованості за плату за абонентське обслуговування є необґрунтованими та такими, що не спростовують доводів позивача, у зв`язку з чим підлягають відхиленню.
Отже, вимоги позивача в частині стягнення заборгованості у розмірі 33 214,00 грн за надані послуги з постачання теплової енергії та 225,18 грн за абонентські послуги підлягають задоволенню.
Щодо стягнення суми пені, інфляційних втрат та 3% річних, господарський суд зазначає про таке.
Відповідно до частин першої, третьої статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник зобов`язаний передати кредиторові у разі порушення зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення його виконання.
Нарахування пені здійснюється з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за відповідну послугу.
У зв`язку з порушенням відповідачем строків оплати послуг з постачання теплової енергії позивач нарахував до стягнення з відповідача 532,77 грн - 3 % річних, 344,98 грн - інфляційних втрат та 648,21 грн – пені за період прострочення з 01.07.2025 по 27.11.2025.
Відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги " у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому договором, але не вище 0,01 % суми боргу за кожен день прострочення, при цьому загальний розмір пені не може перевищувати 100 % суми боргу.
Згідно з частиною першою статті 230 Господарського кодексу України (чинною на момент виникнення спірних правовідносин) штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення господарського зобов`язання.
Відповідно до частини шостої статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Зазначена норма визначає період нарахування, а не строк позовної давності, і її перебіг починається з дня, наступного за днем, у який зобов`язання мало бути виконано, без можливості зміни такого строку за домовленістю сторін.
Умова договору про сплату пені за кожен день прострочення не може вважатися встановленням іншого строку нарахування штрафних санкцій, ніж передбачено законом. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07.06.2019 у справі №910/23911/16, від 22.08.2019 у справі №914/508/17 та від 12.03.2020 у справі №907/65/18.
Судом перевірено період нарахування пені, інфляційних втрат та 3% річних і встановлено, що він визначений позивачем правильно та не перевищує граничних строків, установлених законодавством. 
Суд також здійснивши перерахунок заявлених позивачем суми пені, інфляційних втрат та 3% річних за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості штрафних санкцій "Ліга. Закон" (https://ips.ligazakon.net/calculator/ff), за результатами якого встановлено правильність нарахування пені та 3 % річних. Сума інфляційних втрат за результатами перерахунку становить 519,21 грн, проте, оскільки, суд згідно із частиною 2 статті 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення не може виходити за межі позовних вимог, то позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат підлягають задоволенню у сумі 344,98 грн в межах заявлених вимог.
Стосовно заперечень відповідача суд зазначає таке.
Суд також враховує, що спірні правовідносини виникли у зв`язку з використанням відповідачем нежитлового приміщення для здійснення підприємницької діяльності, а не для задоволення побутових потреб населення. За таких обставин до відповідача не можуть застосовуватися соціальні гарантії та обмеження щодо нарахування і стягнення фінансових санкцій, передбачені законодавством для населення як споживачів житлово-комунальних послуг.
Так, посилання відповідача на положення Закону України № 530-IX та нормативні акти Кабінету Міністрів України, якими у період дії карантину, пов`язаного з поширенням Covid-19, було заборонено нарахування та стягнення неустойки за несвоєчасну оплату житлово-комунальних послуг, є безпідставними, оскільки зазначені обмеження стосувалися населення як соціально вразливої категорії споживачів. У спірних правовідносинах відповідач є фізичною особою-підприємцем, який використовує нежитлове приміщення для здійснення господарської діяльності, у зв`язку з чим відповідні пільги на нього не поширюються.
Судом, також враховані положення Постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану", якою постановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі.
Вказану Постанову №206 було доповнено пунктом 1-1 згідно із Постановою Кабінету міністрів України №390 від 21.04.2023, відповідно до якого "Дія абзаців першого та третього пункту 1 цієї постанови поширюється на юридичних осіб, яким належить на праві власності або іншому речовому праві житлове та/або нежитлове приміщення, будинок, в яких розміщуються та є кінцевими споживачами комунальних послуг внутрішньо переміщені особи, у разі, коли такі юридичні особи не мають права на отримання компенсації за спожиті комунальні послуги під час розміщення внутрішньо переміщених осіб у будівлях (приміщеннях) об`єктів державної, комунальної та приватної власності у період воєнного стану".
З цього приводу суд зазначає наступне. Постанова Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану" регламентує заборону нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги саме населенням. В даній справі відповідач у правовідносинах з позивачем виступає як господарюючий суб`єкт (спеціальний суб`єкт) - фізична особа - підприємець, отже пільги, передбачені законодавством для населення на нього не розповсюджуються.
Доказів того, що в нежитловому приміщенні, належному на праві власності відповідачу, кінцевими споживачами комунальних послуг є внутрішньо переміщені особи - матеріали справи також не містять.
Отже, суд дійшов до висновку, що дія постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 не поширюється на правовідносини у даній справі.
Заперечення відповідача щодо неправомірності нарахування 3% річних та інфляційних втрат суд також відхиляє, оскільки відповідальність, передбачена статтею 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а є способом захисту майнового права кредитора та формою компенсації знецінення грошових коштів і користування ними боржником.
Доводи відповідача про здійснення часткової оплати основного боргу не спростовують вимог позивача в частині стягнення пені, інфляційних втрат та 3 % річних, оскільки зазначені суми нараховані за період прострочення виконання грошового зобов`язання до моменту його часткового погашення та з урахуванням фактичного залишку заборгованості. Доказів сплати заявлених до стягнення сум штрафних санкцій відповідачем суду не надано.
Крім того, суд врахував положення частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України щодо можливості зменшення розміру неустойки, однак, з огляду на встановлені обставини справи, характер порушення та розмір заборгованості, підстав для зменшення пені, інфляційних втрат та 3 % річних судом не встановлено.
Таким чином позовні вимоги в частині стягнення пені, інфляційних втрат та 3 % річних підлягають задоволенню у таких розмірах: 532,77 грн - 3 % річних, 344,98 грн - інфляційних втрат та 648,21 грн - пені.

V. Висновки Суду

Суди зобов`язані належно мотивувати свої рішення для забезпечення права сторін на справедливий розгляд та суспільного контролю за правосуддям. При цьому не вимагається відповідати на кожен аргумент сторін: достатньо викласти мотиви у межах конкретних обставин справи, з урахуванням характеру рішення.
На підставі встановлених судом фактичних обставин та досліджених доказів, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Позивач обрав належний спосіб захисту свого порушеного права відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України.
Враховуючи вищевикладене, з огляду на наявні в матеріалах докази, господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для повного задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 33 214,00 грн - заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та 225,18 грн - заборгованості за послуги з абонентського обслуговування 532,77 грн - 3% річних, 344,98 грн - інфляційних втрат та 648,21 грн - пені.

VІ. Судові витрати

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, - 

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з Фізичної особи-підприємця Бублія Вадима Юрійовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (50014, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Електрична, будинок 1; ідентифікаційний код 00130850) 33 214,00 грн (тридцять три тисячі двісті чотирнадцять гривень 00 копійок) - заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, 225,18 грн (двісті двадцять п`ять гривень вісімнадцять копійок) - заборгованості за послуги з абонентського обслуговування, 532,77 грн (п`ятсот тридцять дві гривні сімдесят сім копійок) - 3% річних, 344,98 грн (триста сорок чотири гривні дев`яносто вісім копійок) - інфляційних втрат, 648,21 грн (шістсот сорок вісім гривень двадцять одну копійку) - пені та 3 028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок) - судових витрат по сплаті судового збору.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 28.04.2026

Суддя Т.В. Іванова