П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/9784/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Блонський В.К. 
Суддя-доповідач - Канигіна Т.С. 
18 травня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Канигіної Т.С. 
суддів: Кузьмишина В.М.  Слободонюка М.В. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДСНС України у Хмельницький області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління ДСНС України у Хмельницький області, у якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління ДСНС України у Хмельницькій області при наданні довідки ОСОБА_1 про заробітню плату за роботу по ліквідації аварії на Чорнобильській АЄС, у якій не врахована премія, оплата праці у понаднормові години, у святкові та вихідні дні;
- зобов`язати Головне управління ДСНС України у Хмельницькій області надати довідку про заробітну плату ОСОБА_1 за роботу по ліквідації аварії на Чорнобильській АЄС, врахувати премію, оплату праці у понаднормові години, у святкові та вихідні дні.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач протиправно не врахував при підготовці довідки Постанови Уряду, з яких знято гриф "таємно", та "Для службового користування", які регламентували порядок оплати праці у 30-ти км зоні відчуження.
ІІ. ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2025 року в задоволенні позовних вимог відмовлено. 
ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 06 травня 2025 року позивач звернувся до Головного управління ДСНС України у Хмельницькій області із заявою про надання довідки про заробітну плату за роботу по ліквідації аварії на Чорнобильській АЄС.
20 травня 2025 року відповідач надіслав відповідь на заяву позивача про надання довідки та саму довідку від 20.05.2025 № 400.
Позивач вважає, що відповідач протиправно не врахував при підготовці довідки Постанови Уряду, з яких знято гриф "таємно", та "Для службового користування", які регламентували порядок оплати праці у 30-ти км зоні відчуження, а саме:
- постанову ЦК КПРС, BP СРСР, КМ СРСР, ВЦРПС за № 524-156 від 07 травня 1986 року та постанову Державного Комітету СРСР по праці та соціальним питанням, Секретаріату ВЦРПС за №153/10 - 43 від 07 травня 1986 року (збільшити тарифну ставку на 100%);
- розпорядження РМ СРСР № 964 рс від 17 травня 1986 року (3-х, 4-х, 5-ти кратна оплата праці);
- постанову РМ СРСР і ВЦРПС за № 665-195 від 05 червня 1986 року та постанову РМ УРСР і УРРПС за № 207-7 від 10 червня 1986 року;
- постанова РМ УРСР і УРРПС за № 207-7 від 10 червня 1986 року (оплата праці у вихідні у 2-х кратному розмірі).
Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.
ІV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Суд першої інстанції виходив з того, що нарахування грошового забезпечення за роботу в зоні відчуження військовослужбовців, рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ проводилось відповідно до розпорядження Ради Міністрів СРСР № 1031 від 23 травня 1986 року та листа Державного комітету УРСР з праці № 136с від 23 вересня 1986 року "Про порядок матеріального забезпечення призваних на збори військовозобов`язаних".
Зазначеними нормативно-правовими актами передбачено, що оплата фактично відпрацьованого часу (включаючи вихідні і святкові дні) у відповідних зонах небезпеки повинна проводитись виходячи із розрахункової денної тарифної ставки (посадового окладу), що враховується із тарифної ставки (посадового окладу) за даний місяць, поділеної на календарну кількість днів цього місяця.
Додаткова оплата днів роботи, що припадають по календарю на вихідні та святкові дні, не проводиться.
За висновком суду першої інстанції, відсутні правові підстави для нарахування, виплати та включення у довідку про грошове забезпечення на роботах в зоні відчуження подвійної заробітної плати.
Відповідна довідка видається відповідачем на підставі архівних даних, які не містять відомостей щодо нарахування та виплату позивачу посадового окладу та окладу за військове звання у кратному розмірі.
Відсутні правові підстави для видачі позивачу довідки про заробітну плату за роботу у зоні відчуження з урахуванням оплати у подвійному розмірі за роботу у вихідні, святкові, надурочні дні.
Щодо премії за участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, то її виплата чинними на той час нормативно-правовими актами не передбачалась і могла виплачуватися лише відповідно до прийнятих у відомстві положень з питань преміювання.
Вимога позивача про включення у спірну довідку доплати-премії за задоволенню не підлягає.
Також судом першої інстанції наведено, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо нарахування та виплати позивачу добових, що свідчить про відсутність підстав для їх включення відповідачем у спірну довідку.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що під час оформлення та видачі позивачу довідки №400 від 20 травня 2025 року про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, і прав та інтересів позивача не порушив.
V. ПРОВАДЖЕННЯ В СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Особа, яка подала апеляційну скаргу, - ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, зокрема, зазначаючи, що суд під час винесення оскаржуваного рішення неповно з`ясував обставини, що мають суттєве значення для об`єктивного вирішення справи, виніс рішення, ґрунтуючись на неправильному застосуванні норм матеріального права та на висновках, які фактично не відповідали обставинам справи, просить його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених статтею 308 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.
Відповідно до частини четвертої статті 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.
Згідно зі статтею 54 цього Закону пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. 
Порядок призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок №22-1). Указаний Порядок містить перелік документів необхідних для призначення/перерахунку пенсій.
Згідно з пунктом 2.10 Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.
Таким чином, роботодавець має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у розрахунковому листі позивача за відповідний період.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 13 лютого 2018 року у справі №358/1179/17 та від 20 березня 2018 року у справі №539/2350/17.
Під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що виплата премій, добових та додаткової оплати днів роботи, що припадають по календарю на вихідні та святкові дні, нічній час, надурочні дні, нарахування та виплата посадового окладу та окладу за військове звання у кратному розмірі позивачу під час проходження ним служби та участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не проводилась і відомості про їх нарахування у цей період відсутні.
Позивачем такі обставини не спростовано і докази нарахування зазначених видів грошового забезпечення у вказаних розмірах суду не надано.
У постановах від 17 липня 2018 року у справі №377/522/16-а, від 19 березня 2019 року у справі №377/613/16-а, від 05 лютого 2020 року у справі №810/1198/17, від 18 серпня 2021 року у справі №816/685/15-а, правовідносини у яких є подібними тим, які є спірними у цій справі, Верховний Суд дійшов наступних висновків:
"Після аварії на ЧАЕС 26 квітня 1986 року Уряд колишнього СРСР та Української РСР ухвалили рішення із грифом "таємно" щодо оплати праці осіб-ліквідаторів. Після зняття грифа "таємно" та для "службового користування" стало відомо, що при нарахуванні заробітної плати не були враховані вимоги нормативно-правових актів: розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року №964; постанови Ради Міністрів СРСР від 07 травня 1986 року №524-156; розпорядження Ради Міністрів СРСР від 23 травня 1986 року №1031; постанови Ради Міністрів СРСР від 05 червня 1986 року №655-195; постанови Ради Міністрів УРСР від 10 червня 1986 року №207-7 та інші.
У вказаних нормативно-правових актах йде мова про умови оплати праці і матеріального забезпечення робітників підприємств, організацій і закладів, які брали участь у роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, дія яких поширюється на військовослужбовців та військовозобов`язаних запасу, яких було призвано на військові збори та які в 1986-1990 роках виконували роботи в зоні відчуження, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.
Абзацом 1 пункту 1 наказу МВС СРСР від 17 травня 1986 року № 0149 "Про додаткові виплати особистому складу органів та внутрішніх військ МВС СРСР, які зайняті на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" на виконання зазначених розпоряджень міністру внутрішніх справ Української РСР було дозволено за погодженням з головою Урядової комісії з ліквідації аварії здійснювати у виняткових випадках оплату праці робітників, службовців, а також призваних на збори військовозобов`язаних, які зайняті на особливо важливих і відповідальних роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у ІІІ зоні небезпеки - у 5-кратному розмірі у порівнянні зі встановленими чинним законодавством нормами, у II зоні - у 4-кратному розмірі, у І зоні - у 3-кратному розмірі.
Абзацом 2 пункту 1 цього наказу передбачалося у такому ж порядку і розмірах виплачувати грошове забезпечення військовослужбовцям, особам начальницького та рядового складу, що були зайняті на зазначених роботах у І - ІІІ зонах небезпеки, виходячи з посадових окладів, а особам офіцерського і начальницького складу, прапорщикам та мічманам - також окладів за військовим і спеціальним званням.
Надбавки за вислугу років та інші надбавки нараховувалися за основним місцем служби.
Постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05 червня 1986 року № 665-195 (постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7) надано право керівникам міністерств і відомств та їх заступникам здійснювати оплату праці працівників, зайнятих на роботах у третій, другій і першій зонах небезпеки, відповідно в чотирьох, трьох і двократному розмірах понад середньомісячну заробітну плату, виходячи з тарифної ставки (окладу), встановленої за основним місцем роботи.
Таким чином, після прийняття розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964 робота працівників оплачувалась у кратному розмірі, виходячи з тарифної ставки за місцем роботи, без застосування підвищених тарифів та подвійного посадового окладу та окладу за спеціальними званнями згідно постанови Центрального Комітету КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР та Всесоюзної Центральної Ради Професійних Спілок від 07 травня 1986 року № 524-156.
Отже, вказані нормативно-правові акти не застосовуються одночасно, оскільки розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964 для визначення зон небезпеки на території зони відчуження вводить нові умови оплати праці, замість попередніх, встановлених Постановою від 07 травня 1986 року № 524-156.
Нарахування грошового забезпечення за роботу в зоні відчуження військовослужбовців, рядового і начальницького складу ОВС проводилось відповідно до Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 23.05.1986 №1031 та листа Державного комітету УРСР з праці від 23.09.1986 №136 с "Про порядок матеріального забезпечення призваних на збори військовозобов`язаних".
Вказаними нормативно-правовими актами передбачено, що оплата фактично відпрацьованого часу (включаючи вихідні і святкові дні) у відповідних зонах небезпеки повинна проводитись виходячи із розрахункової денної тарифної ставки (посадового окладу), що враховується із тарифної ставки (посадового окладу) за даний місяць, поділеної на календарну кількість днів цього місяця.
Зазначене свідчить про відсутність правових підстав для нарахування, виплати та включення у довідку про грошове забезпечення на роботах в зоні відчуження подвійної заробітної плати.
Що стосується позовних вимог про нарахування, виплату та включення у довідку про грошове забезпечення на роботах в зоні відчуження з 27 квітня 1986 року по 28 травня 1986 року: премії у розмірі 500 крб.; одноразової виплати за отриману гранично допустиму дозу радіоактивного опромінення більше 50 мілізівертів (у позивача - 111,2 мілізівертів) - 600 крб.; добових в розмірі 3,50 крб. х 2 днів = 7 крб.; виплат за харчування 2,85 крб. х 2 днів = 5 крб. 70 коп., колегія суддів виходить з такого.
Пунктом 2 Постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05 червня 1986 року №665-195 дозволено міністерствам і відомствам виплачувати працівникам, в тому числі військовослужбовцям військових частин і органів КДБ СРСР, військовозобов`язаним, призваним на збори, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, направленим на роботи, зазначені у пункті 1 цієї постанови, добові в розмірі 3 руб. 50 коп., а також забезпечувати їх безкоштовним триразовим гарячим харчуванням (з розрахунку 2 руб. 85 коп. на добу) та безкоштовним житлом.
Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25 листопада 1993 року №1006-р, з метою соціального захисту колишніх співробітників апарату МВС учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, віднесених до першої категорії, а також тих, які отримали в 1986-1987 роках дозу опромінення в 25 бер і більше, органам внутрішніх справ дозволено перерахувати їх грошове утримання за період роботи в зоні відчуження із розрахунку посадових окладів і окладів за спеціальними званнями, що діяли в період роботи в зоні ЧАЕС, у кратних розмірах відповідно до зон небезпечності, де вони несли службу.
Судом першої інстанції встановлено, що в картці про нарахування грошового забезпечення, а також в розрахунковому листі позивача за 1986 рік відсутні записи про нарахування та виплату йому одноразової грошової винагороди за отриману гранично допустиму дозу радіації у розмірі 600 крб., добових в сумі 7 крб. та харчування в розмірі 5 крб. 70 коп.
Отже, з огляду на те, що вказані виплати фактично не нараховувалися та не виплачувалися, колегія судді погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для включення цих складових у довідку, а також для їх нарахування та виплати позивачу.
Також Верховний Суд враховує, що виплата премії за участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не передбачена і могла мати місце лише відповідно до прийнятих у відомстві положень з питань преміювання…".
За таких обставин, враховуючи сформовану практику Верховного Суду, приписи частини п`ятої статті 242 КАС України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків щодо правомірності дій відповідача під час видачі позивачу спірної довідки та прийняв законне рішення про відмову у задоволенні позову.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.
Наведене підтримано також Верховним Судом у постанові від 16 серпня 2022 року у справі № 377/9/17-а.
VII. ВИСНОВКИ СУДУ
З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.
Згідно зі статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, відсутні підстави для його скасування, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду – без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Канигіна Т.С.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Кузьмишин В.М.    Слободонюк М.В.