Справа № 132/1785/26
Провадження №1-кп/132/360/26
Вирок
Іменем України
01 червня 2026 року
Калинівський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , 
розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження № 1202602522000025, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.05.2026 за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Вінниця, Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Старший лейтенант ОСОБА_2 , заступник командира роти з психологічної підтримки персоналу роти радіаційної, хімічної, біологічної розвідки військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 1 ч. 1 ст. 31, ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», п. п. 2.1, 2.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, п. 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993, (у редакції постанови Кабінету Міністрів України № 511 від 20.05.2009) вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.
В листопаді 2023 року, точного часу та дати вчинення кримінального правопорушення досудовим розслідуванням не встановлено, старший лейтенант ОСОБА_2 , розуміючи та знаючи вимоги чинного законодавства, всупереч вимог «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортним засобом», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340, а саме: уникаючи проходження медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, підготовки відповідно до планів і програм, складення теоретичного, на знания діючих Правил дорожнього руху України і практичного, на перевірку навичок керування транспортним засобом, іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС - територіальних сервісних центрах МВС, замовив та придбав у невстановленої особи підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 , з зазначенням анкетних даних та зображення останнього, яке надавало б йому право керувати транспортними засобами категорії «В», для подальшого використання у власних цілях.
06.05.2026 о 23 год. 30 хв., старший лейтенант ОСОБА_2 , керуючи легковим автомобілем ВАЗ, номерний знак НОМЕР_3 , рухаючись по автодорозі М - 21, в м. Калинівка, Хмільницького району Вінницької області, відповідно до ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», був зупинений працівниками патрульної поліції за порушення підпункту «Б» пункту 31.6 Правил дорожнього руху.
На вимогу працівників поліції надати документ, який посвідчує право керування транспортним засобом, ОСОБА_2 , діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою використання завідомо підробленого документа, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використав завідомо підроблений документ — так зване посвідчення водія категорії «В», НОМЕР_2 , видане 15.02.2023 ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому містилося його фотозображення, яке не відповідає зразкам, що перебувають в офіційному обігу на території України, шляхом його пред`явлення для перевірки, як такого, що нібито підтверджує право ОСОБА_2 на керування транспортними засобами відповідної категорії.
Таким чином, ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: використання завідомо підробленого документа.
Положеннями ч. 2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акта додано письмову заяву підозрюваного ОСОБА_2 , яка складена за участі захисника ОСОБА_3 , в якій ОСОБА_2 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, він беззаперечно визнає; згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні без його участі.
У вказаній заяві захисником ОСОБА_3 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.
Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.
Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: використав завідомо підроблений документ.
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.
Обвинувачений ОСОБА_2 , інтереси якого представляє захисник ОСОБА_3 , обставини вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення (проступку) та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 358 КК України, а саме як: використання завідомо підробленого документа.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , не встановлено.
Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_2 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком; ставлення ОСОБА_2 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він позитивно характеризується за місцем проживання та місцем проходження військової служби, за даними наявної документації на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває; має місце реєстрації, вперше притягується до кримінальної відповідальності.
За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання в межах, встановлених в санкції ч. 4 ст. 358 КК України, у виді штрафу.
Призначення ж іншого, більш суворого виду покарання, на думку суду, є недоцільним, зважаючи на характеризуючі особу дані, визнання вини та відношення останнього до скоєного. Саме така міра покарання сприятиме вихованню особи в дусі додержання законів України, тобто формування в неї звички законослухняної поведінки й не бажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень. 
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, а вид запобіжного заходу не обирався.
Вирішуючи питання щодо речових доказів, суд керується вимогами ст. 100 КПК України.
З обвинуваченого підлягають до стягнення на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-технічної експертизи документів.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 08.05.2026 накладено арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане 15.02.2023 ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_2 , яке було вилучено та приєднано до матеріалів кримінального провадження.
Оскільки вироком суду закінчується судовий розгляд кримінального провадження, одночасно з ухваленням судового рішення, суд вирішує питання про скасування арешту майна.
Керуючись ст. ст. 100, 124, 174, 369-371, 373, 374, 376, 381-382, 615 КПК України, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_2 визнати винним по ч. 4 ст. 358 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн.
Стягнути із засудженого ОСОБА_2 на користь держави витрати за проведення судово-технічної експертизи документів в сумі 5 496,12 грн. 
Скасувати арешт з майна, накладений згідно ухвали слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області № 132/1501/26 від 08.05.2026 року. 
Речові докази по кримінальному провадженню № 1202602522000025 від 07.05.2026 року, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане 15.02.2023 ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_2 , яке було вилучено та приєднано до матеріалів кримінального провадження – залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку спрощеного провадження, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Калинівський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його отримання.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати прокурору та обвинуваченому.

Суддя: