РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
м. Вінниця
08 червня 2026 р.  Справа № 440/1519/19
Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Чернюк Алли Юріївни, розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Державної екологічної інспекції Центрального округу до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії.
ВСТАНОВИВ:
До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов адміністративний позов Державної екологічної інспекції Центрального округу до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", в якому позивач просить суд прийняти рішення щодо застосування заходів реагування до Нафтогазовидобувного управління «Полтаванафтогаз» публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (36020, Полтавська обл., м. Полтава, вул. Монастирська, 12, код ЄДРПОУ 22525915), а саме зобов`язати НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта" зупинити діяльність до отримання:
- висновку з оцінки впливу на довкілля (п. 4 Додатку до Закону України «Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності») на видобування корисних копалин (нафта, газ, газ розчинений у нафті, супутні компоненти) на наступних родовищах: Рудівсько-Червонозаводському; Харківцівському; Клинсько-Краснознаменському; Глинсько-Розбишівському (Погарщинське та Чижівське піднятття); Середняківському; Юріївському; Лиманському; Кибинцівському; Сагайдацькому; Компанському;
- висновку з оцінки впливу на довкілля на поверхневе та підземне зберігання викопного палива чи продуктів їх переробки на ємності за наступними адресами Галицький район, с. Петрівка Роменська, вул. Л. Українки, 2; Галицький район, с. Качаново, вул. Промислова, 1 В.; Великобагачанський район, с. Гоголеве, вул. Горьєва, 38 та Машівський район, с. Михайлівка;
-дозволу на користування надрами для забору, очищення та постачання води населенню: с. Чорнобаї; с. Качанове; с. Михайлівна та с. Старі Санжари (119 мешканців).
Ухвалою від 05.08.2019 Окружний адміністративний суд міста Києва відкрив провадження в адміністративній справі та вирішив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
На виконання вимог Закону № 3863-ІХ наказом ДСА України від 16 вересня 2024 року № 399 затверджено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, згідно якого вказану справу направлено до Вінницького окружного адміністративного суду.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2025 року, вказану справу передано для розгляду судді Вінницького окружного адміністративного суду Чернюк А.Ю.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 07.03.2025 року дану справу прийнято до свого провадження та надано учасникам справи строк для надання письмових пояснень.
На виконання вказаної ухвали суду, представником позивача подано додаткові пояснення, з яких вбачається, що спір між сторонами врегульовано не було, а тому, суд вважає за необхідне вирішити питання про відкриття провадження в справі та призначити її до розгляду.
Відтак, 14 березня 2025 року ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі. 
У встановлений строк до суду надійшов відзив, у якому ПАТ «Укрнафта» проти задоволення позову заперечив та зазначив, що позовні вимоги є безпідставними і ґрунтуються на акті перевірки, складеному з порушенням вимог законодавства. Зокрема, відповідач вказав на порушення позивачем процедури проведення та оформлення результатів перевірки, перевищення територіальних повноважень під час здійснення контрольних заходів, а також на те, що Державна екологічна інспекція України за результатами розгляду скарги відповідача погодилася з наявністю допущених порушень та зобов`язала ДЕІ Центрального округу переглянути висновки акта перевірки і припису.
Відповідач наголосив, що акт перевірки не може бути належною підставою для застосування заходів реагування, оскільки його висновки фактично були поставлені під сумнів центральним органом виконавчої влади, а вимоги щодо усунення виявлених порушень частково визнані необґрунтованими.
Відповідач також зазначив, що позивач уже застосував інший захід реагування у вигляді припису, а тому звернення до суду з вимогою про зупинення діяльності є передчасним та суперечить положенням Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». На думку відповідача, повне або часткове зупинення діяльності є винятковим заходом, необхідність застосування якого позивачем не доведена.
Окремо відповідач звернув увагу на те, що ПАТ «Укрнафта» є стратегічно важливим підприємством, діяльність якого пов`язана із забезпеченням обороноздатності та енергетичної безпеки держави в умовах воєнного стану. На переконання відповідача, зупинення його діяльності може негативно вплинути на виконання державних оборонних завдань та забезпечення потреб Збройних Сил України, тоді як реальної загрози життю та здоров`ю людей від його господарської діяльності позивачем не доведено. У зв`язку з викладеним відповідач просив у задоволенні позову відмовити повністю.
Дослідивши доводи позову та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає таке.
НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта» здійснює діяльність по видобутку корисних копалин (нафта, газ, газ розчинений у нафті, супутні компоненти) на наступних родовищах: Рудівсько-Червонозаводському; Харківцівському; Клинсько- Краснознаменському; Глинсько-розбишівському (Погарщинське та Чижівське піднятття); Середняківському; Юріївському; Лиманському; Кибинцівському: Сагайдацькому; Компанському.
21 січня 2019 року Державною екологічною інспекцією Центрального округу було складено «Акт за результатом проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів № 421/07-04 Нафтогазовидобувного управління «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта» .
За результатами проведеного заходу державного контролю Державною екологічною інспекцією Центрального округу складено припис від 28.01.2019 № 04/02.1-23, який містить 427 пунктів до виконання суб`єктом господарювання.
Суб`єкт господарювання оскаржив висновки акту перевірки та припис до Державної екологічної інспекції України.
ДЕІ України розглянула скаргу суб`єкта господарювання та листом № 1634/2.10/7-19 від 15.03.2019 повідомила про результати розгляду скарги Листом № 1634/2.10/7-19 від 15.03.2019 .
На переконання позивача діяльність НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта» за відсутності дозвільних документів, забороняється законом і підлягає безумовному зупиненню, відтак Державна екологічна інспекція Центрального округу звернулась з цим позовом до суду.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".
Постановою Кабінету Міністрів України №275 від 19.0.2017 р. затверджено Положення про Державну екологічну інспекцію України (надалі Положення №275).
Відповідно до Положення № 275 Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Пунктом 7 Положення № 275 встановлено, що Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Відповідно до пп. 3 п. 4 Положення № 275 Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань проводить перевірки (у тому числі документальні) із застосуванням інструментально-лабораторного контролю, складає відповідно до законодавства акти за результатами здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства з питань, що належать до її компетенції, надає обов`язкові до виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства та здійснює контроль за їх виконанням і здійснює лабораторні вимірювання (випробування).
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року №877-V.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Відповідно до ч. 7 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.
Суд звертає увагу на те, що зазначеними нормами передбачений вичерпний перелік заходів реагування, які застосовуються за рішенням суду, ухваленого за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю), а саме: повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) продукції, повне або часткове зупинення реалізації продукції, повне або часткове зупинення виконання робіт, повне або часткове зупинення надання послуг.
При цьому, вищенаведеними нормами передбачено право органу державного нагляду (контролю), у разі необхідності вжиття інших заходів реагування протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) скласти припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звернутися у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб`єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.
З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що винесення припису та звернення до суду із позовом щодо повного або часткового припинення виробництва - це два різних засоби реагування органу державного нагляду, які застосовуються окремо.
Позивачем не зазначено які саме наслідки настануть у разі не застосування такого заходу, стадію технологічного процесу щодо виробництва (виготовлення), реалізації суб`єктом господарювання продукції (робіт, послуг); або ж відповідний технологічний процес загалом щодо якого слід застосувати захід, не вказує строк, на який необхідно заборонити (зупинити) діяльність відповідача.
Доказів в підтвердження наявності підстав для застосування заходу реагування шляхом повного або часткового зупинення виробництва матеріали справи не містять.
Аналогічний висновок закріплений в постановах Верховного Суду від 22.10.2019 в справі № 816/1349/16 та від 10.04.2020 в справі №560/1370/19 .
Водночас призупинення виробництва в частині невиконання умов дозволів на спеціальне водокористування не є тотожним заходам реагування, передбаченими частиною сьомою статті 7 Закону № 877-V, оскільки остання передбачає повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг).
Отже, для вирішення спору по суті позивач мав навести підстави та межі призупинення виробництва в частині невиконання умов дозволів на спеціальне водокористування, а суди надати їм відповідну оцінку.
Суд також враховує, що частина порушень, на які посилається позивач, фактично була спростована висновками Державної екологічної інспекції України, зокрема щодо необхідності отримання спеціального дозволу на користування надрами для видобування підземних вод за відсутності встановленого факту перевищення передбачених законодавством обсягів водозабору.
Оцінюючи вимоги позивача в аспекті положень статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», суд виходить з того, що зупинення діяльності суб`єкта господарювання є виключним заходом державного примусу, який може бути застосований лише за умови належного доведення наявності реальної, безпосередньої та істотної загрози життю і здоров`ю людей, навколишньому природному середовищу або іншим суспільно значимим інтересам.
При цьому сам факт виявлення окремих порушень вимог природоохоронного законодавства не є безумовною підставою для зупинення діяльності суб`єкта господарювання. Такий захід має відповідати принципу пропорційності, бути необхідним у демократичному суспільстві та застосовуватися лише тоді, коли менш обтяжливі способи державного реагування не можуть забезпечити досягнення мети державного контролю.
У межах розгляду цієї справи позивач не надав належних та достатніх доказів того, що діяльність відповідача станом на час розгляду справи створює реальну та безпосередню загрозу життю і здоров`ю людей або навколишньому природному середовищу, усунення якої можливе виключно шляхом зупинення виробничої діяльності.
Судом також встановлено, що після проведення перевірки відповідачем були отримані висновки з оцінки впливу на довкілля щодо продовження діяльності на відповідних родовищах, що свідчить про вжиття ним заходів, спрямованих на приведення своєї діяльності у відповідність до вимог екологічного законодавства.
Окремо суд враховує, що на час розгляду справи ПАТ «Укрнафта» є підприємством, що має стратегічне значення для економіки та безпеки держави, належить до об`єктів державної власності стратегічного значення, а також залучене до виконання завдань із забезпечення потреб сектору безпеки і оборони України в умовах дії правового режиму воєнного стану.
Матеріалами справи підтверджується, що відповідач включений до переліку виконавців державних контрактів (договорів) оборонного призначення та здійснює діяльність, пов`язану із забезпеченням потреб держави паливно-енергетичними ресурсами. Крім того, підприємство віднесено до критично важливих підприємств паливно-енергетичного комплексу для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.
Наведені обставини самі по собі не звільняють відповідача від обов`язку дотримуватися вимог природоохоронного законодавства, однак підлягають врахуванню судом при оцінці пропорційності обраного позивачем заходу реагування.
Застосування такого крайнього заходу, як зупинення діяльності підприємства, за відсутності належно доведеної реальної загрози життю та здоров`ю людей або довкіллю, не відповідатиме вимогам справедливого балансу між публічним інтересом у сфері охорони навколишнього природного середовища та інтересами держави щодо забезпечення енергетичної безпеки, функціонування критичної інфраструктури та виконання оборонних завдань в умовах воєнного стану.
Суд зазначає, що згідно із статтею 16 Конституції України, забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави.
За приписами статті 50 Конституції кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.
Кожному гарантується право вільного доступу до інформації про стан довкілля, про якість харчових продуктів і предметів побуту, а також право на її поширення. Така інформація ніким не може бути засекречена.
Згідно із статтею 95 цього Кодексу діяльність фізичних та юридичних осіб, що завдає шкоди водам (воднім об`єктам), може бути припинена за рішенням суду.
Статтею 96 ВК України передбачено, що під час розміщення, проектування, будівництва, реконструкції і введення в дію підприємств, споруд та інших об`єктів, а також під час впровадження нових технологічних процесів повинно забезпечуватися раціональне використання вод. При цьому передбачаються технології, які забезпечують охорону вод від забруднення, засмічення і вичерпання, попередження їх шкідливої дії, охорону земель від засолення, підтоплення або переосушення, а також сприяють збереженню природних умов і ландшафтів як безпосередньо в зоні їх розміщення, так і на водозбірній площі водних об`єктів.
Отже, з урахуванням обставин, встановлених під час перевірки, позивач (суб`єкт владних повноважень) відповідно до повноважень, встановлених чинним законодавством, не позбавлений права, за наявності порушень, ініціювати застосування до відповідача заходи впливу, у відповідності до вимог закону, а рішення (дії) за результатами таких перевірок повинні бути прийняті (вчинені): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено наявності передбачених законом підстав для застосування до відповідача заходу реагування у вигляді тимчасової заборони (зупинення) діяльності.
Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Підстав для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд не вбачає, оскільки у задоволенні позову відмовлено, а доказів понесення сторонами витрат, пов`язаних із залученням свідків або проведенням експертиз, матеріали справи не містять.
Враховуючи вищевикладене у сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. 
Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -
ВИРІШИВ:
у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Інформація про учасників справи:
Позивач: Державна екологічна інспекція Центрального округу (вул. Коцюбинського, 6, м. Полтава, код ЄДРПОУ:42149108)
Відповідач: Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" (пров. Несторівський, 3-5, м. Київ, код ЄДРПОУ: 00135390)

Суддя Чернюк Алла Юріївна