Доманівський районний суд Миколаївської області 

Справа № 475/278/26 

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

13 травня 2026 р.	с-ще Доманівка	

Доманівський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Єгорової Н.І..,
при серкретареві : ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел-ща Доманівка, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами
В С Т А Н О В И В:
ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» звернулось в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором №71196177 від 18.09.2025 в розмірі 14398.92 грн.та №6772533 від 19.09.2025 в розмірі 11826 грн. та судових витрат.
Позивач посилається на те, що 18.09.2025 року між сторонами укладено договір про надання коштів у кредит №71196177 від 18.09.2025 , відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в розмірі 5 000,00 грн, строком на 14 днів, тобто з 18.09.2025 по 01.10.2025, зі сплатою відсотків за користування кредитом розмірі 0,142% (денна процентна ставка) в день, комісії за надання кредиту в розмірі 10% від суми наданого кредиту та в разі порушення строків повернення кредиту пені в розмірі 4% на залишок заборгованості за тілом кредиту. 
18.09. 2025 за ініціативою відповідача було укладено Додаткову угоду №15806820 до Договору позики №71196177, за умовами якої сторони домовились збільшити суму позики на 4000 грн. в результаті чого розмір наданого кредиту становитиме - 9000грн. та донарахувати Комісію - 10 % від суми, на яку збільшено Кредит (що у грошовому виразі складає 400 грн.).. Додатковий договір підписано електронним підписом позичальника.
Позикодавець виконав умови договору, перерахувавши позичальнику кредит.
Відповідач тривалий час не виконує свої зобов`язання належним чином, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 14 398,92 грн., із якої:9 000.00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 178,92 грн. - сума заборгованості за процентами; 900 грн. -- сума заборгованості за комісією;4 320,00 грн. - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування.
Крім того, 19.09.2025 року між сторонами укладено договір №6772533, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 3 000,00 грн, строком на 360 днів, тобто з 19.09.2025 року до 13.09.2026 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом розмірі 0,95% (денна процентна ставка/фіксована) в день, комісії за надання кредиту в розмірі 17,25% від суми наданого кредиту та в разі порушення строків повернення кредиту неустойку в розмірі 150,00 грн в день.
Позикодавець виконав умови договору, перерахувавши позичальнику кредит. 
Відповідач тривалий час не виконує свої зобов`язання належним чином, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 11826 грн, з яких: 3 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 2308.50 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом; 517.50 грн заборгованість за комісією; 6 000,00 грн заборгованість за неустойкою.
У зв`язку із зазначеним позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами , а також сплачений судовий збір в розмірі 2662.40 грн.та витрати на професійну правничу допомогу 4500грн.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав письмове клопотання ,в якому просив суд про задоволення позову та розгляд справи без його участі.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність , позовні вимоги визнає частково тільки в частині заборгованості та процентів за користування кредитом..
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Із матеріалів справи вбачається, що 18.09.2025 року між сторонами укладено договір про надання коштів у кредит №71196177 від 18.09.2025 , відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 5 000,00 грн, строком на 14 днів, тобто з 18.09.2025 по 01.10.2025, зі сплатою відсотків за користування кредитом розмірі 0,142% (денна процентна ставка) в день, комісії за надання кредиту в розмірі 10% від суми наданого кредиту та в разі порушення строків повернення кредиту пені в розмірі 4% на залишок заборгованості за тілом кредиту.
18.09. 2025 за ініціативою відповідача було укладено Додаткову угоду №15806820 до Договору позики №71196177, за умовами якої сторони домовились збільшиш суму позики на 4000 грн. в результаті чого розмір наданого кредиту становитиме - 9000 та донарахувати Комісію - 10 % від суми, на яку збільшено Кредит (що у грошовому виразі складає 400 грн.)..
Додатковий договір підписано електронним підписом позичальника. 
Кредитодавець ідентифікував Відповідача за посередництвом системи BankID НБУ - отримавши від «monobank» за згодою ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) персональні дані , в тому числі електронну адресу на яку в подальшому направлялись одноразові ідентифікатори та встановив, що останній використав/наклав наступні електронні підписи одноразові ідентифікатори -52254 - 18.09.2025 18:43:52 та 08283 - 18.09.2025 19:47:45, що підтверджується довідкою про ідентифікацію. 
Кредитодавець на виконання умов Договору кредиту №71196177 від 18.09.2025 року, виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 5 000,00 за посередництвом платіжної системи ТОВ «ЕВРОПЕЙСЬКА ПЛАТІЖНА СИСТЕМА» , що підтверджено електронною платіжною інструкцією №516bbf0a-247f-4b28-b9f7-0dc647401048 від 18.09.2025 про перерахування коштів в розмірі 5 000,00 на банківський картковий рахунок № НОМЕР_2 ; електронною платіжною інструкцією №157f34e3-7299-496d-b52e-a0cac36fba80 від 18.09.2025 року про; перерахування коштів в розмірі 4 000,00 на банківський картковий рахунок № НОМЕР_2 ;
Відповідач тривалий час не виконує свої зобов`язання належним чином, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 14 398,92 грн., зокрема:9 000.00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 178,92 грн. - сума заборгованості за процентами; 900 грн. -- сума заборгованості за комісією;4 320,00 грн. - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування.
Крім того, 19.09.2025 року між сторонами укладено договір №6772533, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 3 000,00 грн, строком на 360 днів, тобто з 19.09.2025 року до 13.09.2026 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом розмірі 0,95% (денна процентна ставка/фіксована) в день, комісії за надання кредиту в розмірі 17,25% від суми наданого кредиту та в разі порушення строків повернення кредиту неустойку в розмірі 150,00 грн в день. 
Кредитодавець ідентифікував відповідача за посередництвом системи BankID НБУ - отримавши від "Монобанк» за згодою ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) персональні дані ,зокрема, електронну адресу ,на яку в подальшому направлялись одноразові ідентифікатори для підписання документів, а саме підпис НОМЕР_3 - 19.09.2025 20:55:20, що підтверджено довідкою про ідентифікацію.Кредитодавець на виконання умов кредитного договору №6772533 від 19.09.2025 року, виконав свої зобв`язання., зокрема передав Відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 3 000.00 за посередництвом AT "ЮНЕКС БАНК» ,що підтверджується Довідкою АТ «ЮНЕКС БАНК» про успішне проведення платіжної операції №034745890340 про переказ коштів в розмірі 3 000,00 грн. на картковий рахунок НОМЕР_2 . 
Відповідач тривалий час не виконує свої зобов`язання належним чином, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 11826 грн, з яких: 3 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 2308.50 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом; 517.50 грн заборгованість за комісією; 6 000,00 грн заборгованість за неустойкою.
Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.
Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
За приписами ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтями 12, 13, 81 та 83 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони та інші учасники справи подають докази безпосередньо до суду.
За приписами ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 629 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).
Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Щодо вимог про стягнення заборгованості за комісією, суд зазначає наступне.
Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
Відповідно до частини першої статті 11 Закону «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць.
Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.11.2023 року в справі №204/224/21та Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.07.2022 (справа №496/3134/19) дійшли висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено правомірності стягнення з відповідача передбаченої умовами договору комісії за обслуговування кредиту, оскільки з тексту позовної заяви та доданих до неї документів не випливає обґрунтованість встановлення плати за її надання відповідно до Закону України «Про споживче кредитування».
З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за комісією в розмірі 900 грн. та 517.50 грн. задоволенню не підлягають.
Згідно з розрахунками заборгованості, наданими позивачем, взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами відповідач не виконала , у зв`язку з чим утворилась заборгованість за договором №71196177 від 18.09.2025- в розмірі 9000 грн. за основною сумою боргу, 178.92 грн. за процентами та 4320 грн. за процентами за понадстрокове користування в загальному розмірі 13498.20 грн.; та за договором №6772533 від 19.09.2025 в розмірі 3000 грн.- за основною сумою боргу, 2308.50 грн. за процентами за користування кредитом в загальному розмірі 5308.50 грон., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Щодо нарахування неустойки за кредитними договорами, суд зазначає наступне.
Пунктом 18 ПРИКІНЦЕВИХ ТА ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦК України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Оскільки, неустойка нарахована позивачем в період дії в Україні воєнного стану, що суперечить вищезазначеній нормі ЦК України, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача неустойки в розмірі 6 000,00 грн за кредитним договором №6772533 від 19.09.2025 не підлягають задоволенню.
В заяві про часткове визнання позову відповідач ОСОБА_2 просила про зменшення витрат на правову допомогу.
Щодо витрат на правничу допомогу, які позивач визначив у розмірі 4500,00 грн. та просить стягнути з відповідача, суд дійшов таких висновків.
Так, на підтвердження витрат позивача на професійну правничу допомогу до матеріалів справи надано: копію договору про надання правничої допомоги № 20-08/2025 від 20.08.2025, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та адвокатом «Ткаченко Юлією Олегівною»; витяг з Акту №4-МК приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги №20-08/25 від 20.08.2025р. від 05.02..2026, платіжну інструкцію; ордер; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, обґрунтовуючи правові підстави стягнення витрат на професійну правову допомогу, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Також, у рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У постанові Верховного Суду від 13.05.2021 у справі № 903/277/20 зазначено, що оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом послуг, складністю справи, беручи до уваги, зокрема критерії реальності понесення адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, співмірності, а також підтвердженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи.
З огляду на викладене, зважаючи на критерії реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, враховуючи характер виконаної адвокатським об`єднанням роботи, складність та категорію справи, розгляд якої здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, суд дійшов висновку, що справедливим буде зменшення розміру витрат, понесених на надання професійної правничої допомоги до 3000,00 гривень, які підлягають стягненню із відповідача ОСОБА_2 на користь ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів».
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 1909.36 грн..
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76 81, 141, 258, 259, 263 265, 268, 280 282 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 зареєстрована : АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (адреса місцезнаходження: м. Київ, площа Арсенальна, буд. 1Б, код ЄДРПОУ 39861924) заборгованість за кредитними договорами: №71196177 від 18.09.2025 в загальному розмірі 13498.92 грн., з яких :9 000.00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 178,92 грн. - сума заборгованості за процентами; 4 320,00 грн. - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування та за договором №6772533 від 19.09.2025 в загальному розмірі 5308.50 грн, з яких: 3 000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 2308.50 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 зареєстрована : АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (адреса місцезнаходження: м. Київ, площа Арсенальна, буд. 1Б, код ЄДРПОУ 39861924) судові витрати у виді судового збору в розмірі 1909.36 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн .
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : 	Н. І. Єгорова