ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №338/448/26
Провадження №2/338/648/26
08 червня 2026 року селище Богородчани
Богородчанський районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Куценка О. О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в :

26 березня 2026 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» Семенова Є. Р. звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 1397-9259 від 20 травня 2024 року у загальному розмірі 54 642 грн 75 коп., а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 662 грн 40 коп.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 20 травня 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою вебсайту кредитодавця було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1397-9259 продукту «CreditKasa». Договір укладено в електронній формі з використанням інформаційно-комунікаційної системи кредитодавця та підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов кредитного договору позивач відкрив відповідачу кредитну лінію та первісно надав кредитні кошти у розмірі 14 200 грн 00 коп. У подальшому між сторонами були укладені додаткові угоди № 1-7 до договору, відповідно до яких відповідачу в межах відкритої кредитної лінії додатково надавалися кредитні кошти.
Загальна сума наданого відповідачу кредиту за договором та додатковими угодами становить 22 900 грн 00 коп.
Позивач зазначає, що свої зобов`язання за договором виконав належним чином, надавши відповідачу кредитні кошти шляхом перерахування на банківську картку, зазначену відповідачем в особистому кабінеті. Факт видачі кредиту підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту та квитанціями фінансово-розрахункової установи про виконання платіжних операцій.
Відповідач належним чином зобов`язання за кредитним договором не виконав, кредитні кошти та проценти за користування ними у повному обсязі не повернув, у зв`язку з чим, за розрахунком позивача, станом на 17 лютого 2026 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 54 642 грн 75 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом - 11 250 грн 17 коп.; заборгованості за нарахованими процентами - 43 392 грн 58 коп.
Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 30 березня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі.
Представником позивача подано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, у якому позовні вимоги підтримано в повному обсязі та зазначено, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, відзиву на позов не подав, доказів на спростування позовних вимог суду не надав, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи з його участю до суду не надходило.
З огляду на викладене, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Розгляд справи проводиться у порядку спрощеного позовного провадження, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.
Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.
Ключовим питанням у цій справі є встановлення того, чи доведено належними та допустимими доказами факт укладення між сторонами кредитного договору та додаткових угод до нього, факт надання відповідачу кредитних коштів, розмір заборгованості за тілом кредиту та процентами, а також чи відповідає заявлений позивачем розмір процентів вимогам Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти) кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. ст. 527, 530 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк) термін.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.
Особливості укладення електронного договору визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з п. 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію / оферту укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію / оферту укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти однією стороною та її прийняття) акцепту другою стороною.
Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Отже, електронний договір може бути підписаний стороною за допомогою одноразового ідентифікатора, отримання та використання якого свідчить про прийняття особою пропозиції укласти електронний договір (оферти).
Судом встановлено, що 20 травня 2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1397-9259 продукту «CreditKasa».
У реквізитах договору зазначено відповідача ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , номер особистого електронного платіжного засобу НОМЕР_2 , електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також електронний підпис одноразовим ідентифікатором C6326.
Суд дійшов висновку, що кредитний договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, а тому належними та допустимими доказами підтверджено укладення між сторонами спірного правочину. Без реєстрації відповідача в інформаційно-комунікаційній системі кредитодавця, без входу в особистий кабінет та без використання одноразового ідентифікатора кредитний договір між сторонами не був би укладений.
Таким чином, сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов правочину.
Відповідно до умов договору ТОВ «Укр Кредит Фінанс» відкрило відповідачу кредитну лінію та первісно надало кредитні кошти в сумі 14 200 грн 00 коп.
З матеріалів справи вбачається, що в подальшому між сторонами укладались додаткові угоди до договору про відкриття кредитної лінії № 1397-9259, відповідно до яких відповідачу додатково надавались кредитні кошти, а саме: за додатковою угодою № 1 від 11 червня 2024 року - 1 000 грн 00 коп.; за додатковою угодою № 2 від 13 червня 2024 року - 1 000 грн 00 коп.; за додатковою угодою № 3 від 16 червня 2024 року - 1 000 грн 00 коп.; за додатковою угодою № 4 від 16 червня 2024 року - 1 000 грн 00 коп.; за додатковою угодою № 5 від 16 червня 2024 року - 2 000 грн 00 коп.; за додатковою угодою № 6 від 18 червня 2024 року - 1 800 грн 00 коп.; за додатковою угодою № 7 від 20 червня 2024 року - 900 грн 00 коп.
Таким чином, загальна сума наданого відповідачу кредиту становить 22 900 грн 00 коп.
Із додаткової угоди № 7 від 20 червня 2024 року вбачається, що вона укладена між сторонами 20 червня 2024 року о 09 год. 59 хв. в електронній формі з використанням інформаційно-комунікаційної системи кредитодавця.
За змістом цієї додаткової угоди сторони підтвердили, що станом на момент її укладення сума кредиту, яка була надана позичальнику за договором та неповернута на момент укладення додаткової угоди, становила 13 529 грн 82 коп.; сума нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом становила 1 543 грн 18 коп.; сума нарахованої та несплаченої комісії за видачу кредиту становила 0 грн 00 коп.
Відповідно до п. 2.1 додаткової угоди № 7 кредитодавець зобов`язався надати позичальнику у кредит додаткові грошові кошти в розмірі 900 грн 00 коп.
Згідно з п. 2.3 додаткової угоди № 7 після надання кредитодавцем позичальнику додаткових грошових коштів позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю суму грошових коштів у розмірі 14 429 грн 82 коп., яка складається з суми кредиту, що була надана позичальнику за договором та неповернута на момент укладення цієї додаткової угоди, і суми додаткових грошових коштів, наданих позичальнику у кредит на підставі цієї додаткової угоди.
Відповідно до п. 2.4 додаткової угоди № 7 позичальник зобов`язався повернути суму неповернутого кредиту у строк, що становить 365 календарних днів з моменту укладення цієї додаткової угоди, та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі і на умовах, передбачених договором.
У реквізитах додаткової угоди № 7 зазначено відповідача ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , номер особистого електронного платіжного засобу НОМЕР_2 , електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також електронний підпис одноразовим ідентифікатором A9176.
Суд дійшов висновку, що додаткові угоди до договору, зокрема додаткова угода № 7, укладені сторонами у належній електронній формі та є невід`ємною частиною договору про відкриття кредитної лінії № 1397-9259.
Згідно з додатком до додаткової угоди № 7 - таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором графіком платежів - строк користування кредитом після укладення цієї додаткової угоди становить 365 календарних днів, а кінцевий строк платежу визначено 19 червня 2025 року.
Позивачем надано довідку про перерахування суми кредиту № 1397-9259 від 20 травня 2024 року, відповідно до якої на картку відповідача з маскою НОМЕР_2 через платіжну систему LiqPay були перераховані кредитні кошти: 20 травня 2024 року - 14 200 грн 00 коп.; 11 червня 2024 року - 1 000 грн 00 коп.; 13 червня 2024 року - 1 000 грн 00 коп.; 16 червня 2024 року - 1 000 грн 00 коп.; 16 червня 2024 року - 1 000 грн 00 коп.; 16 червня 2024 року - 2 000 грн 00 коп.; 18 червня 2024 року - 1 800 грн 00 коп.; 20 червня 2024 року - 900 грн 00 коп.
Загалом за договором та додатковими угодами відповідачу було перераховано 22 900 грн 00 коп.
Квитанції про перерахування коштів та довідка про перерахування суми кредиту узгоджуються між собою за датою, сумою, номером договору, платіжними номерами та реквізитами електронного платіжного засобу відповідача.
Крім того, номер електронного платіжного засобу, зазначений у договорі та додаткових угодах, відповідає масці картки, на яку здійснювалось перерахування кредитних коштів.
Відповідач доказів того, що зазначений платіжний засіб йому не належить, або що кредитні кошти ним фактично не отримані, суду не надав.
Суд також враховує, що з розрахунку заборгованості вбачається часткове погашення відповідачем заборгованості за кредитним договором. Здійснення відповідачем платежів на погашення боргу свідчить про фактичне користування кредитними коштами, прийняття виконання від кредитодавця та вчинення дій, спрямованих на виконання укладеного договору.
Доказів належного виконання зобов`язань за договором про відкриття кредитної лінії № 1397-9259 від 20 травня 2024 року відповідач суду не надав.
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості станом на 17 лютого 2026 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає 54 642 грн 75 коп., з яких: основний борг - 11 250 грн 17 коп.; залишок процентів - 43 392 грн 58 коп.; залишок процентів за ст. 625 ЦК України - 0 грн 00 коп.; залишок комісій - 0 грн 00 коп.; залишок штрафів - 0 грн 00 коп.
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості заявленого до стягнення розміру процентів, суд виходить з такого.
Пунктом 6.1 Правил відкриття кредитної лінії передбачено, що за користування кредитом позичальнику нараховуються проценти у розмірі, зазначеному в договорі про відкриття кредитної лінії, а обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом відповідно до умов договору.
Пунктом 6.11 Правил визначено, що у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості: у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом; у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до договору.
Разом з тим, правовідносини сторін є правовідносинами споживчого кредитування, а тому при визначенні розміру процентів, які підлягають стягненню з відповідача, суд зобов`язаний перевірити відповідність нарахованих процентів імперативним вимогам Закону України «Про споживче кредитування».
Частиною 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 відсоток.
При цьому пунктом 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», у редакції Закону України № 3498-IX від 22 листопада 2023 року, передбачено тимчасове поетапне обмеження максимальної денної процентної ставки: протягом перших 120 днів з дня набрання чинності цим Законом - 2,5 відсотка; протягом наступних 120 днів - 1,5 відсотка.
Отже, після завершення 240-денного перехідного періоду підлягає застосуванню загальне обмеження максимальної денної процентної ставки, передбачене ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», тобто не більше 1 відсотка на день.
Договір про відкриття кредитної лінії № 1397-9259 укладено 20 травня 2024 року, а додаткову угоду № 7 - 20 червня 2024 року, тобто в період дії перехідного обмеження 1,5 відсотка на день. Тому нарахування процентів за ставкою 1,45 відсотка на день до завершення відповідного перехідного періоду не суперечило вимогам Закону України «Про споживче кредитування».
Водночас із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що після 20 серпня 2024 року позивач продовжив нарахування процентів за ставкою 1,45 відсотка на день, зокрема після платежу 21 серпня 2024 року та надалі у вересні, жовтні, листопаді, грудні 2024 року і до закінчення строку кредитування.
Суд вважає, що після 20 серпня 2024 року розмір денної процентної ставки, який може бути застосований до спірних правовідносин, не може перевищувати 1 відсотка на день. У частині перевищення цього граничного розміру нараховані позивачем проценти не відповідають вимогам Закону України «Про споживче кредитування» та не підлягають стягненню.
При цьому суд бере за основу розрахунок позивача в частині фактичних дат видачі кредиту, сум доборів, дат і сум платежів відповідача, однак здійснює перерахунок процентів з 20 серпня 2024 року із застосуванням максимально допустимої денної процентної ставки 1 відсоток на день.
Станом на 19 серпня 2024 року за розрахунком позивача залишок основного боргу становив 14 377 грн 22 коп., а залишок нарахованих і непогашених процентів - 833 грн 88 коп.
За 20 серпня 2024 року та 21 серпня 2024 року проценти підлягають нарахуванню із застосуванням ставки 1 відсоток на день від залишку тіла кредиту 14 377 грн 22 коп., тобто по 143 грн 77 коп. за кожен день.
Таким чином, станом на дату платежу 21 серпня 2024 року розмір процентів, які підлягали сплаті відповідачем, становив 1 121 грн 42 коп., з яких: 833 грн 88 коп. - проценти, нараховані та непогашені станом на 19 серпня 2024 року; 143 грн 77 коп. - проценти за 20 серпня 2024 року; 143 грн 77 коп. - проценти за 21 серпня 2024 року.
21 серпня 2024 року відповідачем здійснено платіж у розмірі 4 377 грн 87 коп. Вказаний платіж, з урахуванням черговості погашення, спочатку покриває проценти у сумі 1 121 грн 42 коп., а решта у розмірі 3 256 грн 45 коп. підлягає зарахуванню на погашення тіла кредиту.
Отже, після платежу від 21 серпня 2024 року залишок тіла кредиту становить 11 120 грн 77 коп.
За період з 22 серпня 2024 року по 26 вересня 2024 року проценти за користування кредитом за ставкою 1 відсоток на день від залишку тіла кредиту 11 120 грн 77 коп. становлять 4 003 грн 56 коп.
26 вересня 2024 року відповідачем здійснено платіж у розмірі 5 872 грн 68 коп. Вказаний платіж спочатку покриває проценти у сумі 4 003 грн 56 коп., а решта у розмірі 1 869 грн 12 коп. підлягає зарахуванню на погашення тіла кредиту.
Отже, після платежу від 26 вересня 2024 року залишок тіла кредиту становить 9 251 грн 65 коп.
За період з 27 вересня 2024 року по 19 червня 2025 року, тобто до закінчення строку кредитування, проценти за користування кредитом за ставкою 1 відсоток на день від залишку тіла кредиту 9 251 грн 65 коп. становлять 24 610 грн 32 коп.
Після 19 червня 2025 року позивач договірних процентів не нараховував, що відповідає межам строку кредитування, визначеним додатковою угодою № 7.
Отже, за результатами перерахунку з урахуванням вимог Закону України «Про споживче кредитування» до стягнення з відповідача підлягає заборгованість за тілом кредиту у розмірі 9 251 грн 65 коп. та проценти за користування кредитом у розмірі 24 610 грн 32 коп., усього 33 861 грн 97 коп.
Суд приймає розрахунок позивача в частині факту видачі кредиту, доборів, здійснених відповідачем платежів та нарахування процентів до 19 серпня 2024 року включно, однак не приймає його в частині нарахування процентів після 20 серпня 2024 року за ставкою 1,45 відсотка на день, оскільки такий розмір перевищує максимальний розмір денної процентної ставки, встановлений ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідач будь-якого альтернативного розрахунку заборгованості суду не подав, доказів погашення кредиту або процентів понад суми, враховані судом, не надав, однак це не звільняє суд від обов`язку перевірити відповідність заявлених до стягнення сум імперативним вимогам закону.
За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» підлягають частковому задоволенню в сумі 33 861 грн 97 коп., з яких: 9 251 грн 65 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 24 610 грн 32 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом.
У задоволенні решти позовних вимог у сумі 20 780 грн 78 коп. слід відмовити.
Щодо розподілу судових витрат
Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задоволено у сумі 33 861 грн 97 коп. із заявлених 54 642 грн 75 коп., тобто 61,97 %, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 1 649 грн 88 коп.: 2 662 грн 40 коп. * 33 861 грн 97 коп. / 54 642 грн 75 коп. = 1 649 грн 88 коп.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 258, 263, 264, 265, 268, 279, 280-282 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 1397-9259 від 20 травня 2024 року у розмірі 33 861 грн 97 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 9 251 грн 65 коп.; заборгованість за процентами за користування кредитом - 24 610 грн 32 коп.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 649 грн 88 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», ЄДРПОУ 38548598, місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 407.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . 
Повний текст судового рішення складено 08 червня 2026 року.

Суддя