Справа № 159/2462/26
Провадження № 2/159/1923/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2026 року м. Ковель 

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Смалюха Р.Я., розглянувши за правилами спрощеного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» (79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд.1, корп.28), від імені якого діє представник Усенко Михайло Ігорович (79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд.1, корп.28), до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :
У квітні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» (далі – позивач або кредитор або товариство або позикодавець або ТОВ «Кредит-Капітал»), від імені якого діє представник Усенко М.І., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі – відповідач або позичальник або боржник або ОСОБА_1 ), в якому просить стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість за кредитним договором № 32987-07/2023 від 24.07.2023 (далі – кредитний договір) у розмірі 50000,00 грн.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.07.2023 між первісним кредитором ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачем у електронній формі було укладено договір про споживчий кредит № 32987-07/2023, за умовами якого відповідачу надано кредит в розмірі 5000,00 грн на умовах визначених кредитним договором. Відповідач умови кредитного договору не виконав, вчасно кредитні кошти не повернув, проценти за користування кредитними коштами не сплатив.
12.12.2023 між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та ТОВ «Аванс Кредит» укладеного договір відступлення права вимоги № 12122023 за яким до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором № 32987-07/2023, що укладений з відповідачем.
Станом на день формування позовної заяви у позичальника існує заборгованість за кредитним договором у розмірі 50000,00 грн, з яких: заборгованості за тілом кредиту – 5000,00 грн, заборгованості за процентами – 45000,00 грн.
Оскільки на даний час відповідач заборгованість не погасив, керуючись статями 11, 16, 526, 525, 530, 625, 610, 626, 628, 629, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України), позивач просить стягнути борг у судовому порядку.
Також позивач просив стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати, у тому числі витрати на правову допомогу.
Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Ухвалою від 30.04.2026 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, розгляд та формування справи вирішив здійснювати у змішаній (паперовій та електронній) формі, задовольнив клопотання позивача про витребування доказів у АТ «Приват Банк».
До суду повернулося без вручення рекомендоване поштове відправлення R067162555682, яким відповідач повідомлявся про розгляд справи, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідно до ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) відповідач вважається належним чином повідомленим про час, місце і дату судового розгляду.
Позивач та відповідач не подали клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.

У зв`язку з тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового процесу за допомогою технічних засобів звукозапису не проводилася.
Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення, яка може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершується розгляд справи у яке не з`явились всі учасники такої справи (постанова КЦС ВС від 30.09.2022 у справі №761/38266/14).

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.
24.07.2023 між кредитором (ТОВ «АВАНС КРЕДИТ») та позичальником укладено Договір про надання фінансового кредиту № 32987-07/2023. За умовами кредитного договору кредитор зобов`язується надати позичальнику кредит у розмірі 5000,00 грн (п. 1.1). Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою і становить 2,50 % в день (п. 1.4.1).
Строк кредитування становить 360 днів (п. 1.2). Дата погашення (повернення) кредиту визначена як 17.07.2024 (п. 1.2). 
Періодичність платежів зі сплати процентів становить кожні 25 днів (п. 1.5). Також визначена черговість погашення заборгованості: 1) у першу чергу сплачується прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти; 2) у другу чергу — сума кредиту та поточні проценти; 3) у третю чергу — неустойка та інші платежі (п. 3.7). Кредит надається у безготівковій формі (п. 1.6).
За прострочення сплати кредиту та процентів кредитор нараховує неустойку у вигляді пені в розмірі 0,2 % від суми заборгованості за кожний день прострочення (п. 5.3). Нарахування штрафних санкцій не здійснюється протягом періоду дії законодавчих мораторіїв (заборон), а також їх сукупний розмір обмежений: пеня не може перевищувати подвійної суми кредиту (або половини суми кредиту, якщо розмір кредиту перевищує одну мінімальну заробітну плату) (п. 5.3). Дата сплати пені настає в момент погашення заборгованості згідно із встановленою черговістю (п. 3.7).
Кредитор має право вимагати дострокового повернення кредиту в повному обсязі у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць (п. 4.1.2).
В умовах договору прямо передбачено право кредитора без згоди позичальника поступитися своїм правом вимоги за даним договором третій особі, з обов`язковим повідомленням позичальника про таке відступлення протягом 10 робочих днів (п. 4.1.4).
У реквізитах кредитного договору, Заявці-анкеті та Паспорті кредиту зазначені ПІБ, паспортні дані, реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП), адреса реєстрації та фактичного проживання, номер мобільного телефону, адреса електронної пошти позичальника. Для перерахування кредитних коштів позичальник вказав номер банківської картки 5457 - 08xx - xxxx - 2050 (п. 1.6). Договір укладено в електронній формі: позичальник підписав його електронним підписом одноразовим ідентифікатором "W8807" від 24.07.2023.

Невід`ємними додатками до кредитного договору є: Додаток № 1 «Графік платежів», згідно з яким загальна вартість кредиту становить 50000,00 грн, а реальна річна процентна ставка — 133859,83 %. У Графіку передбачено 15 платежів по 3125,00 грн кожні 25 днів. Додаток підписаний позичальником електронним ідентифікатором "W8807".

Паспорт споживчого кредиту та Заявка-анкета Клієнта складені до укладення договору, містять ті самі істотні умови, що й договір (сума 5000,00 грн, строк 360 днів, ставка 2,50 % на день), а також дані про дохід позичальника. Документи підписані позичальником ідентифікатором "W8807" 24.07.2023.
В інформаційному повідомленні споживача позичальник надає згоду на обробку персональних даних третіх осіб та їх передачу кредитору (підписане позичальником одноразовим ідентифікатором "W8807").

Довідкою про ідентифікацію ТОВ «Аванс Кредит» підтверджується факт направлення та використання одноразового ідентифікатора "8807" позичальником 24.07.2023 о 20:08:00.

На підтвердження виконання кредитором зобов`язань з перерахування суми кредиту у файлі міститься довідка Сервісу онлайн платежів "iPay.ua" від 30.06.2025. Відповідно до цієї довідки, 24.07.2023 було успішно здійснено переказ грошових коштів у розмірі 5000,00 грн на банківську картку позичальника № 5457 - 08xx - xxxx - 2050 (призначення платежу: Зарахування 5000 грн на карту). Отримання зазначених коштів позичальником також підтверджується відповіддю АТ «Приват Банк» від 20.05.2025 відповідно до якої карта з номером НОМЕР_1 була емітована на ім`я відповідача і на неї 24.07.2023 надійшли кошти в розмір 5000,00 грн.

12.12.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення права вимоги № 12122023.
За цим договором фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Внаслідок передачі прав вимоги за цим договором, фактор заміняє клієнта у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та набуває прав грошових вимог клієнта за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових вимог та інших зобов`язань за кредитнми договорами ( п. 1.1, 1.2, 6.3 договору).
Права вимоги переходять до фактора з моменту набрання чинності даним договором після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості (п. 1.4)
12.12.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підписано Акт приймання-передачі Реєстру боржників.
Відповідно до витягу з Реєстру боржнків до договору факторингу, клієнт передав, а фактор прийняв право вимоги за кредитним договором №32987-07/2023, заборгованість по якому складала 22750,00грн.
Платіжною інструкцією №73644 від 12.12.2023 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» сплатило ТОВ «Аванс Кредит» 2484014,09 грн на виконання умов договору факторингу.

У розрахунку заборгованості станом на 12.12.2023 первісний кредитор зазначив, що за період з 24.07.2023 по 12.12.2023 позичальнику було нараховано процентів на суму 17750,00 грн (увесь цей період проценти нараховувались за ставкою 2,50 % на день, що становить 125,00 грн щоденно). Штрафи та комісії не нараховувались. 24.07.2023 позичальнику видано кредитні кошти в розмірі 5000,00 грн. 
Заборгованість станом на 12.12.2023 складає 22750,00 грн з яких: 5000,00 грн — тіла кредиту, 17750,00 грн — процентів.
З розрахунку видно, що позичальник жодних платежів не здійснював.
У розрахунку заборгованості нового кредитора зазначено, що за період з 13.12.2023 по 17.07.2024 продовжувалось нарахування процентів на тих самих умовах (по 125,00 грн щоденно). Загальна сума нарахованих процентів за весь строк кредитування сягнула 45000,00 грн. 
Заборгованість станом на 17.07.2024 складає 50000,00 грн, з яких: 5000,00 грн — тіла кредиту, 45000,00 грн — процентів. Відповідно до розрахунку, нарахування процентів остаточно припинилось 17.07.2024 (в останній день строку кредитування). 
Протягом цього періоду позичальник також не здійснив жодних платежів.

У матеріалах міститься Досудова вимога від 16.04.2026, направлена новим кредитором (ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал») на адресу позичальника. У документі вказується, що 12.12.2023 між первісним кредитором та новим кредитором було укладено Договір відступлення права вимоги №12122023, внаслідок чого новий кредитор набув усі права вимоги за кредитним договором. Вимога містить попередження про невиконання зобов`язань та вимогу негайно погасити заборгованість у розмірі 50000,00 грн за наданими банківськими реквізитами.

Випискою з ЄДР від 27.09.2021 підтверджується, що позивач здійснює діяльність з надання інших фінансових послуг (вед - 64.99).

Розглянувши та оцінивши подані учасниками справи обґрунтування та заперечення позовних вимог, пояснення та докази, суд дійшов висновку, що спір у справі виник у сфері договірних правовідносин, а саме щодо виконання грошових зобов`язань за кредитним договором.
Спірні правовідносини, що склалися між сторонами регулюються Цивільним Кодексом України, Законом України «Про електронну комерцію», Законом України «Про споживче кредитування».

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до положень ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
У справі № 561/77/19 від 16.12.2020 р. Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив: «Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України.) Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним у письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України). Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі».
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 р. у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 р. у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 р. у справі №127/33824/19.
Згідно зі ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» в редакції на момент укладення кредитного договору, Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;
електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Кредитний договір № 32987-07/2023 від 24.07.2023 підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «W8807», який був власноручно введений відповідачем для електронного підпису. Зазначений підпис підтверджує, що відповідач ознайомився та погодився з усіма умовами договору. Отже, сторони погодили усі істотні умови та уклали в належній формі кредитний договір.

Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 524/5556/19 від 12.01.2021 р. дійшов такого висновку: «Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами».
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Отже, відповідач за допомогою електронних засобів, доступ до яких був отриманий ним особисто і за власною ініціативою, ознайомився з усіма умовами кредитного договору, в тому числі з паспортом споживчого кредиту, правилами надання грошових послуг в позику мав достатньо часу і можливостей для такого ознайомлення, погодив ці умови, а отже, взяв на себе передбачені договором зобов`язання.

Згідно з частинами 1, 3 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 Кодексу).
На виконання договору факторингу №12122023 від 12.12.2023 укладеного між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підписано Акт приймання-передачі реєстру боржників, позивач в повному обсязі сплатив кошти за відступлення прав вимоги. Отже позивач, набув право вимоги до відповідача за кредитним договором № 32987-07/2023 від 24.07.2023.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі статтею 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).
На підтвердження виконання кредитором зобов`язань з перерахування суми кредиту у файлі міститься довідка Сервісу онлайн платежів "iPay.ua" від 30.06.2025. Відповідно до цієї довідки, 24.07.2023 було успішно здійснено переказ грошових коштів у розмірі 5000,00 грн на банківську картку позичальника № 5457 - 08xx - xxxx - 2050 (призначення платежу: Зарахування 5000 грн на карту). Отримання зазначених коштів позичальником також підтверджується відповіддю АТ «Приват Банк» від 20.05.2025 відповідно до якої карта з номером НОМЕР_1 була емітована на ім`я відповідача і на неї 24.07.2023 надійшли кошти в розмір 5000,00 грн.
Строк кредитування становить 360 днів (п. 1.2). Дата погашення (повернення) кредиту визначена як 17.07.2024 (п. 1.2). 
З розрахунку заборгованості на даного позивачем видно, що позичальник не здійснював жодних платежів на виконання кредитного договору.
Контррозрахунку заборгованості тіла кредиту відповідач не надав.
На підставі наведеного, суд вважає підставними вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за основною сумою кредиту, що становить 5000,00 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Як видно з розрахунку заборгованості, позивач просить стягнути з відповідача нараховані проценти за період користування кредитним коштами в розмірі 45000,00 грн за період з 24.07.2023 по 17.07.2024 (360 днів).
Процентна ставка за користування кредитом становить 2,50 % в день (п. 1.4.1).
У матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач сплачував проценти за користування кредитними коштами.
Контррозрахунку заборгованості відповідач не надав.
На підставі викладеного, перевіривши розрахунки позивача, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача процентів в розмірі 45000,00 грн є підставною.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України).

Підсумовуючи наведене, вивчивши матеріали справи, повно, всебічно, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази безпосередньо досліджені в судовому засіданні, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а у сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку, застосувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, виходячи з мотивів наведених вище, керуючись внутрішнім переконанням суд дійшов висновку про те, що відповідач порушив умови кредитного договору щодо погашення процентів та тіла кредиту, а тому позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором належить задовольнити повністю, стягнувши з відповідача на користь позивача 50000,00 грн з яких: 5000,00 грн суми виданого кредиту та 45000,00 грн суми заборгованості по нарахованих процентах. 

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно до суми задоволених вимог, що становить 2662,40 грн.

Крім того, у позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач надав копію договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025, укладений з АО «Апологен»; акт № 67 надання послуг від 10.04.2026, детальний опис наданих послуг до Акту №67 від 10.04.2026 за договором про надання правової (правничої) допомоги.
Сума наданих послуг, відповідно до договору становить 8000 грн.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, зокрема, враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зауважено, що суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
На переконання суду, надані позивачу послуги були необхідними та пов`язані з розглядом спору.
Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідач не надав заперечень щодо розміру витрат на правничу допомогу, а можливості здійснити самостійне зменшення розміру цих витрат у зв`язку з їх неспівмірністю, суд законодавчо позбавлений.
Зазначеної позиції дотримується Касаційний Цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13.03.2025 у справі №275/150/22 та Велика Палата Верховного Суду, яка у п. 40, 43, 44 постанови від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц зазначила, що «Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони».
На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що розмір понесених позивачем судових витрат, які підлягають розподілу складає 8000,00 грн.
Керуючись статтями 12, 76-81, 141, 247, 262-265, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за договором про споживчий кредит № 32987-07/2023 від 24.07.2023 у розмірі 50000,00 грн, з яких:
- 5000,00 грн. простроченої заборгованості за сумою кредиту;
- 45000,00грн. простроченої заборгованості за процентами.

Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судовий збір у сумі 2662,60 грн та 8000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Копію рішення направити сторонам у справі.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:
Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28; ЄДРПОУ 35234236);
Відповідач –  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).
Повне судове рішення складене 22.06.2026.

Суддя Р.Я. Смалюх