ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2026 року м.Дніпро Справа № 904/3881/25
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач),
суддів: Чус О.В., Кощеєва І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2025р. (Суддя Мельниченко І.Ф. Повне рішення складено 22.09.2025) у справі №904/3881/25.
за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро
до Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область
про стягнення 13 996,43 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення інфляції грошових коштів в сумі 12 204,47 грн. за загальний період з червня 2024 по січень 2025 та річних в сумі 1 791,96 грн. за загальний період з 05.06.2024 по 05.02.2025.
Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 45-00190905/2020-0001 від 30.06.2020 в частині строків внесення плати за користування вагонами за відомостями плати ф. ГУ-46 №№ 01069343, 02069345, 02069346, 03069347, 03069348, 03069349, 04069350, 04069352, 05069354, 05069355 та збору за зберігання вантажу за накопичувальними картками ф. ФДУ-92 №№ 01069108, 01069109, 01069111, 02069114, 03069117, 03069118, 05069119, 05069120, 06069125, 03069116.
Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2025 у справі № 904/3881/25 позовні вимоги задоволено.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (50064, Дніпропетровська обл., місто Кривий Ріг, ВУЛ.РУДНА, будинок 47; код ЄДРПОУ 00190905) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5; код ЄДРПОУ 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 108; код ЄДРПОУ 40081237) 1 791,96 грн. - річних, 12 204,47 грн. - інфляції грошових коштів та 3 028,00 грн. - судового збору.
Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2024 у справі № 904/4422/24, яке набрало законної сили 27.01.2025 (постановою Центрального апеляційного господарського суду від 27.01.2025 апеляційну скаргу залишено без задоволення, рішення без змін), з Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" стягнуто на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" 94 417,44 грн. плати за користування вагонами та 15 681,60 грн. збору за зберігання вантажу за відомостями плати ф. ГУ-46 та накопичувальними картками ф. ФДУ-92.
Суд першої інстанції встановив, що між сторонами укладено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 45-00190905/2020-0001 від 30.06.2020 та договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії № ПР/М-20 240/НЮдч від 20.03.2020. Відповідач підписав відомості плати за користування вагонами та накопичувальні картки із запереченнями, що унеможливило списання залізницею належних їй коштів у визначений договором строк.
Суд дійшов висновку, що згідно з пунктом 2.1.7 Договору обов`язок підписати накопичувальні картки та відомості плати виникає не пізніше двох робочих днів від дня надання послуг, а оплата здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати на підставі підписаних без заперечень документів. Ненадання відповідачем згоди на списання коштів унеможливило отримання залізницею належних їй платежів у визначений строк. Прострочення платежів починається після двох робочих днів від дня складення накопичувальних карток та відомостей плати за користування вагонами.
На виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2024 у справі № 904/4422/24 відповідачем 06.02.2025 сплачено 110 099,04 грн. Суд встановив наявність підстав для застосування до відповідача відповідальності згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України у вигляді інфляційних втрат та 3% річних за період прострочення виконання грошового зобов`язання. Перевіркою розрахунку позивача порушень не виявлено.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаним рішенням, через систему “Електронний суд” Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2025 у справі № 904/3881/25 скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у стягненні інфляційних втрат в повному обсязі, а у стягнення 3% річних відмовити в частині стягнення 1 710,52 грн.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

Апелянт вважає оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим, оскільки воно ухвалено з порушенням норм матеріального права, без повного і всебічного з`ясування обставин, на які посилався відповідач. Судом першої інстанції в порушення приписів ГПК України не надано жодної оцінки доводам відповідача щодо початку періоду прострочення.
Відповідач зазначає, що укладеним сторонами договором про надання послуг з організації перевезення передбачений обов`язок замовника сплачувати послуги перевізника та інші платежі з сум внесеної передоплати за кодом платника. Згідно з пунктом 2.1.7 договору замовник зобов`язаний підписувати не пізніше двох робочих днів від дня надання послуг накопичувальні картки та відомості плати. Проте договором не визначено строк виконання відповідачем обов`язку з оплати послуг у разі непідписання ним таких документів або наявності спору щодо наданих послуг.
Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат"посилається на Правила розрахунків за перевезення вантажів, затверджені наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, зазначаючи, що вони також не визначають строку виконання замовником обов`язку з оплати наданих перевізником послуг у випадку наявності спірних питань між сторонами. Згідно з пунктом 2.10 Правил усі спірні питання з розрахунків платники регулюють безпосередньо зі станціями і розрахунковим підрозділом, а у разі недосягнення домовленості - в претензійно-позовному порядку.
Апелянт посилається на Роз`яснення Президії Вищого господарського суду України від 29.09.2008 № 04-5/225, згідно з яким якщо платник підписує відомості із запереченнями, залізниця не має права списувати спірні суми з попередньої оплати, а спір має врегульовуватись у претензійно-позовному порядку за позовом залізниці.
Відповідач зазначає, що обставини справи № 904/4422/24 свідчать про те, що між сторонами у позасудовому порядку не було досягнуто згоди щодо плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу, тому стягнення здійснювалось у судовому порядку. Посилаючись на судову практику (постанови Верховного Суду від 23.11.2023 у справі № 904/2543/22, від 18.09.2020 у справі № 908/1795/19), апелянт вказує, що при розгляді таких спорів настання строку виконання зобов`язання з оплати послуг не входить до предмета доказування.
Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" стверджує, що з огляду на наявність спору між сторонами стосовно надання послуг та їх вартості, виникнення обов`язку з оплати безпосередньо пов`язано з рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2024 у справі № 904/4422/24, яке набрало законної сили 27.01.2025. Посилається на аналогічну правову позицію у постановах Центрального апеляційного господарського суду від 03.12.2024 у справі № 904/256/24, від 01.08.2025 у справі № 904/1561/25 та від 29.09.2025 у справі № 904/1290/25. Рішення суду у справі № 904/4422/24 було добровільно виконано відповідачем 06.02.2025. Таким чином, апелянт вважає, що прострочення існувало в період з 28.01.2025 (наступний день після набрання рішенням суду законної сили) до 05.02.2025 (день, що передує дню оплати), тобто 9 календарних днів. Посилаючись на пункт 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14, апелянт зазначає, що інфляційні нарахування здійснюються на суму боргу, прострочення якого тривало не менше повного місяця. Оскільки прострочення тривало неповний місяць (9 днів), інфляційні втрати нарахуванню не підлягають.
Апелянт надав власний розрахунок 3% річних за 9 днів прострочення: 110 099,04 x 3 x 9 : 365 : 100 = 81,44 грн. На думку апелянта, позивачем надлишково нараховано 3% річних у розмірі 1 710,52 грн. (1 791,96 - 81,44), а інфляційні втрати в сумі 12 204,47 грн. нараховані безпідставно.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" не скористалося правом подати відзив на апеляційну скаргу, що відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:
Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.10.2025 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Дармін М.О., судді: Чус О.В., Кощеєв І.М.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.10.2025 у справі № 904/3881/25 витребувано у Господарського суду Дніпропетровськоїобласті матеріали справи №904/3881/25. Відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2025р. у справі № 904/3881/25 до надходження матеріалів даної справи з Господарського суду Дніпропетровської області.
31.10.2024р. матеріали справи № 904/3881/25 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.11.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2025р. у справі №904/3881/25, для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

Предметом доказування у даній справі є обставини щодо наявності/відсутності підстав для стягнення з відповідача інфляції грошових коштів та річних (за вказаний позивачем період) за порушення умов договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 45-00190905/2020-0001 від 30.06.2020 в частині строків внесення плати за користування вагонами за відомостями плати ф. ГУ-46 №№ 01069343, 02069345, 02069346, 03069347, 03069348, 03069349, 04069350, 04069352, 05069354, 05069355 та збору за зберігання вантажу за накопичувальними картками ф. ФДУ-92 №№ 01069108, 01069109, 01069111, 02069114, 03069117, 03069118, 05069119, 05069120, 06069125, 03069116.
13.12.2024 Господарським судом Дніпропетровської області розглянуто спір за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення 110 099,04 грн.
За результатами розгляду зазначеного вище спору господарським судом ухвалено рішення у справі № 904/4422/24, яким позов задоволено та присуджено до стягнення з Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 94 417,44 грн. - плати за користування вагонами, 15 681,60 грн. - збору за зберігання вантажу та 3 028,00 грн. - судового збору.
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 27.01.2025 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2024 у справі № 904/4422/24 - залишено без задоволення, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2024 у справі № 904/4422/24 - залишено без змін.
Так, вказаним вище рішенням, яке набрало законної сили 27.01.2025, встановлено наступні обставини.
20.03.2020 Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі начальника структурного підрозділу "Служба комерційної роботи та маркетингу" Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - залізниця, позивач у даній справі) та Приватним акціонерним товариством "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - власник колії, відповідач у даній справі) укладено договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станцій Інгулець Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" № ПР/М-20 240/НЮдч (далі - договір).
Відповідно до пункту 1 договору згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України і на умовах цього договору експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику, що примикає до станції Інгулець Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця": стрілкою № 5 до продовження станційної колії №3 та стрілкою № 23 до продовження станційної колії № 2.
Під`їзна колія обслуговується власним локомотивом.
Межею під`їзної колії є знаки "Межа під`їзної колії", які встановлено на продовженні колії №3 біля вхідного сигналу НІ, на продовженні колії №2 біля вхідного сигналу НІІ.
Згідно з умовами пункту 4 договору рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, Інструкції з сигналізації на залізницях України, Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під`їзній колії.
У пункті 5 договору сторони погодили, що здавання вагонів для під`їзної колії здійснюється за повідомленням, які передає відповідальний працівник станції Інгулець по телефону відповідальному працівнику залізничного цеху ПрАТ "ІНГЗК" не пізніше, ніж за 2 години до пред`явлення вагонів до здавання, з реєстрацією у "Книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження" форма ГУ-2.
Відповідно до умов пункт 6 договору вагони для під`їзної колії власника подаються локомотивом залізниці на одну з колій № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10 станції Інгулець за вказівкою чергового по залізничній станції Інгулець, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії.
Всі вагони здаються на під`їзну колію у тій кількості, в якій прибули на станцію Інгулець, але не більше 260 осей, вагою не більше 1430 тон (пункт 7 договору).
Пунктом 8 договору передбачено, що про готовність вагонів до відправлення з під`їзної колії відповідальний працівник залізничного цеху ПРАТ "ІНГЗК" повідомляє по телефону відповідального працівника станції примикання Інгулець залізниці не пізніше, ніж за одну годину до пред`явлення вагонів до здачі залізниці, з наступним наданням письмового повідомлення за формою, встановленою Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113.
За змістом пункту 9 договору вагони, що повертаються з під`їзної колії, подаються локомотивом власника колії на одну з колій № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10 станції Інгулець, за вказівкою чергового по залізничній станції Інгулець, де здійснюється приймання вагонів залізницею у технічному та комерційному відношенні.
Згідно з умовами пункту 10 договору середньодобова переробна спроможність по основним вантажним фронтам наведена у додатку 1 до договору.
Час перебування вагонів на під`їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці.
У пункті 11 договору сторони погодили, що для під`їзної колії встановлюється загальний термін перебування усіх вагонів 12,0 годин.
Відповідно пункту 14 договору власник колії сплачує залізниці:
- за користування вагонами - згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами;
- за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з причин, залежних від власника колії, після закінчення терміну безоплатного зберігання, сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з Правилами зберігання вантажів;
- інші збори і плати за додаткові роботи і послуги, які виконує залізниця для власника колії - згідно з діючими нормативними документами.
Збори і плати вносяться на підставі статті 62 Статуту залізниць України у національній валюті, на умовах попередньої оплати на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання філії "ЄРЦД".
Термін дії договору № ПР/М-20240/НЮдч від 20.03.2020 з 01.04.2020 до 31.03.2025 включно (пункт 21 договору з урахуванням додаткової угоди № 4 від 20.09.2021).
На сайті Філії "Центр транспортної логістики" АТ "Укрзалізниця" (далі - філія "ЦТЛ" АТ "Укрзалізниця") було оприлюднено Договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (далі - договір про надання послуг з організації перевезень), предметом якого є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі - послуги) і проведення розрахунків за ці послуги. У розумінні договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за використання (користування) власного вагона перевізника не є орендною платою (пункт 1.1 договору про надання послуг з організації перевезень).
Надання послуг за цим договором може підтверджуватись накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, зведеними відомостями та іншими документами (пункт 1.4 договору про надання послуг з організації перевезень).
Договір є публічним договором, за яким перевізник бере на себе обов`язок здійснювати надання послуг, пов`язаних з організацією та здійсненням перевезення вантажів залізничним транспортом загального користування кожному, хто до нього звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх замовників, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (пункт 1.5 договору про надання послуг з організації перевезень).
Договір з урахуванням змін до нього оприлюднюється перевізником як публічна пропозиція для укладення на веб-сайті httр://www.uz-саrgо.соm/ з накладенням кваліфікованого електронного підпису (п.1.6 договору про надання послуг з організації перевезень).
Договір укладається шляхом надання перевізником пропозиції укласти договір (оферти) і прийняття в цілому пропозиції (акцепту) другою стороною. Приймаючи пропозицію укласти договір друга сторона засвідчує, що ознайомилась та згодна з усіма умовами договору (п. 1.7 договору про надання послуг з організації перевезень).
Перевізник за результатом розгляду заяви (акцепту) направляє другій стороні у власній інформаційній системі повідомлення з накладенням КЕП:
- або про мотивоване повернення без розгляду заяви (акцепту) із зазначенням причин для такого повернення;
- або про дату укладення договору, присвоєння замовнику коду замовника як платника, коду вантажовідправника/вантажоодержувача. Код платника є номером договору з замовником (пункт 1.9 договору про надання послуг з організації перевезень).
Договір є укладеним з дня надання замовнику перевізником Інформаційного повідомлення про укладення договору, але не раніше дня введення його в дію відповідно до п. 12.1 договору (пункт 1.10 договору про надання послуг з організації перевезень).
Відповідач у встановленому порядку звернувся до позивача з заявою про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом.
Позивач надав відповідачу повідомлення про укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 45-00190905/2020-0001 від 30.06.2020.
31.08.2023 оприлюднено нову редакцію договору про надання послуг з організації перевезень вантажів залізничним транспортом, яка вводиться в дію з 01.09.2023 та яку розміщено за посиланням: httр:// uz-саrgо.соm/contractcariage.html.
Як вбачається з матеріалів справи, у травні-червні 2024 року за накладними №№ 17825, 88867, 55099, 55137, 55138, 55145, 55146, 55147, 55148, 55149, 55150, 55151, 55152, 17824, 87573, 87571, 647107, 647099, 88968, 88856, 88857, 88853, 88854, 88865, 88812, 88826, 88833, 88831, 88835, 88813, 88972, 88971, 88852, 88970, 88855, 88969, 88868, 88866, 88858, 88860, 88861, 88859, 17826, 17827, 17828, 17829, 88319, 55040, 55041, 55042, 001661, 625509, 01040, 17848, 17847, 17846, 17845, 17842, 17844, 17817, 17818, 17819, 17820, 17821, 17822, 17823, 17852, 17851, 17850, 17849, 55136, 88816, 88832, 88829, 88834, 88834, 88817, 88828, 88827, 88837, 88838, 88814, 88822, 88825, 88325, 87420, 54970, 54971, 54960, 87569, 87570, 83962, 87256, 87255, 87242, 87243, 87248, 87251, 87250, 54754, 17848, 42386912, 42362400, 42336164, 42336198, 42386953, 32450215, 32489155, 38185534, 42510370, 42510362, 42510354, 42510438, 42438721, 42485342, 42503581, 42510347, 42525758, 42525741, 42525766, 42525782, 42525857, 42525709, 42525725, 42525717, 42525733, 42554717, 42548131, 42543918, 42554667, 42531459, 42555003, 42554980, 42536565, 42554857, 42554808, 42577536, 42577510, 42577544, 42577528, 42577551, 42555961, 42577460, 42577494, 42577486, 42577502, 42578286, 42578278, 42578260, 42578294, 42578302, 42577569, 42577577, 42577585, 42578245, 42578377, 42578369, 42578385, 42578955, 42578963, 42578310, 42578328, 42578336, 42578344, 42578351, 42579060, 42579045, 42579052, 42579078, 42579086, 42579094, 42578997, 42579003, 42579011, 42579029, 42579037, 42579185, 42579169, 42579177, 42579193, 42579201, 42579219, 42579102, 42579110, 42579136, 42579128, 42579151, 42582510, 42582502, 42582494, 42582528, 42579227, 42582346, 42582361, 42582411, 42582445, 42582460, 42587709, 42587691, 42587725, 42587733, 42587741, 42587766, 42587790, 42582569, 42582643, 42582650, 42590281, 42587840, 42590323, 42590315, 42590331, 42587808, 42587816, 42587824, 42587832, 42595413, 42590455, 42590448, 42590539, 42595397, 42590356, 42590372, 42590398, 42590422, 42590430, 42614438, 42614420, 42614412, 42614446, 42595447, 42595454, 42597880, 42614404, 42614388, 42614495, 42614503, 42614511, 42614842, 42614859, 42614867, 42614453, 42614461, 42614487, 42614479, 42614933, 42614925, 42614958, 42614966, 42614883, 42614891, 42614909; 42614917, 42616029, 42616011, 42616045, 42616052, 42616060, 42614974, 42614982, 42615989, 42615997, 42616003, 42616128, 42616144, 42616136, 42616151, 42616169, 42616078, 42616086, 42616094, 42616102, 42616110, 42620765, 42616177, 42616201, 42616219, 42616235, 42616185, 42620773, 42616193, 42616227, 42620864, 42620856, 42620849, 42620872, 42620880, 42620781, 42620799, 42620807, 42620815, 42620823, 42620948, 42620930, 42620955, 42620963, 42620971, 42621227, 42620898, 42620906, 42620914, 42620922, 42621946, 42621953, 42621961, 42621979, 42621250, 42621276, 42621268, 42621284, 42621292, 42622019, 42622068, 42622043, 42622027, 42622035, 42621995, 42622001, 42621987, 42622050, 42622126, 42622134, 42622142, 42622159, 42622167, 42622175, 42622092, 42622076, 42622100, 42622118, 42631630, 42631622, 42631663, 42631648, 42631671, 42631705, 42622183, 42622209, 42622191, 42631614, 42631754, 42631762, 42631770, 42631788, 42631796, 42631804, 42631713, 42631721, 42631739, 42631747, 42631887, 42631879, 42631895, 42631911, 42631812, 42631820, 42631838, 42631846, 42631853, 42631861, 42632018, 42631986, 42631978, 42631994, 42632000, 42631929, 42632208, 42631945, 42631960, 42631952, 42660209, 42660191, 42660175, 42660217, 42632224, 42632257, 42659672, 42659912, 42659938, 42660605, 42660613, 42660621, 42660647, 42660282, 42660654, 42660290, 42660340, 42660373, 42660597, 42660738, 42660712, 42660746, 42660761, 42660662, 42660670, 42660688, 42660696, 42660704, 42660837, 42660829, 42660845, 42660852, 42660860, 42660779, 42660787, 42660795, 42660811, 45007531, 45007549, 45007556, 45007564, 45008836, 45007200, 45007424, 45007440, 45007515, 47830294, 47854922, 47854963, 47815436, 47816582, 47824875, 45022142, 45022167, 45027372, 47855028, 47855010, 47855044, 47855119, 47855069, 47854971, 47854989, 47854997, 47855002, 47865241, 47887146, 47858279, 47899927, 47887120, 47894092, 47869813, 47855127, 47865258, 47905989, 47906052, 47909502, 47915202, 47899935, 47905245, 47911235, 47905559, 47905658, 47918644, 47918560, 47918602, 47915392, 47915475, 47915798, 47920954, 47917562, 47948989, 47932934, 47933080, 47949003, 47924097, 47925847, 47926431, 47925854, 47931936, 47970389, 47971726, 47967070, 47975248, 47949037, 47949094, 47972088, 47949102, 47949144, 47957923, 47986500, 47986617, 47986674, 47990536, 47990544, 47975255, 47982657, 47985296, 47986484, 47990551, 47993316, 47990767, 47990692 залізницею було прийнято до перевезення на адресу одержувача - ПрАТ "Інгулецький ГЗК" порожні власні вагони.
В перевізних документах станцією призначення було зазначено станцію Інгулець Придніпровської залізниці.
По прибуттю вагонів на станцію Інгулець вантажоодержувача повідомлено про прибуття вагонів на станцію призначення Інгулець та готовність подавання вагонів залізницею, про що зроблено відповідні записи в Книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження форми ГУ-2.
Відповідно до актів загальної форми ГУ-23: № 3191 від 31.05.2024, № 3203 від 01.06.2024, № 3204 від 01.06.2024, № 3215 від 01.06.2024, № 3216 від 01.06.2024, № 3221 від 01.06.2024, № 3222 від 01.06.2024, № 3228 від 02.06.2024, № 3229 від 02.06.2024, № 3235 від 02.06.2024, № 3245 від 03.06.2024, № 3246 від 03.06.2024, № 3254 від 03.06.2024, № 3255 від 03.06.2024, № 3257 від 03.06.2024, № 3263 від 03.06.2024, № 3274 від 04.06.2024, № 3279 від 04.06.2024, які підписано представником ПрАТ "Інгулецький ГЗК" із запереченнями, вагони, що прибули на станцію призначення Інгулець, своєчасно не забиралися комбінатом на під?їзну колію.
У зазначеному рішенні від 13.12.2024 у справі № 904/44225/24 судом також встановлено, що по прибуттю на станцію призначення вагонів на адресу ПрАТ "Інгулецький ГЗК", у відповідності до пункту 4 Правил користування вагонами, вантажоодержувача було повідомлено про прибуття та готовність подавання вагонів залізницею, про що зроблені відповідні записи в книзі форми ГУ-2. Але, прибулі на адресу ПрАТ "Інгулецький ГЗК" вагони своєчасно не забиралися ним на під`їзну колію, про що були складені акти загальної форми ГУ-23 № 3191 від 31.05.2024, № 3203 від 01.06.2024, № 3204 від 01.06.2024, № 3215 від 01.06.2024, № 3216 від 01.06.2024, № 3221 від 01.06.2024, № 3222 від 01.06.2024, № 3228 від 02.06.2024, № 3229 від 02.06.2024, № 3235 від 02.06.2024, № 3245 від 03.06.2024, № 3246 від 03.06.2024, № 3254 від 03.06.2024, № 3255 від 03.06.2024, № 3257 від 03.06.2024, № 3263 від 03.06.2024, № 3274 від 04.06.2024, № 3279 від 04.06.2024.
Враховуючи вказане, станцією призначення Інгулець була розрахована плата за користування спірними вагонами по відомостях плати форми ГУ-46 №№ 01069343, 02069345, 02069346, 03069347, 03069348, 03069349, 04069350, 04069352, 05069354, 05069355 та збір за зберігання вантажу по накопичувальних картках ф. ФДУ-92 №№ 01069108, 01069109, 01069111, 02069114, 03069117, 03069118, 05069119, 05069120, 06069125, 03069116 на загальну суму 110 099,04 грн.
Перевіркою правильності здійсненого позивачем розрахунку плати за користування спірними вагонами по відомостях форми ГУ-46 №№ 01069343, 02069345, 02069346, 03069347, 03069348, 03069349, 04069350, 04069352, 05069354, 05069355 та збору за зберігання вантажу по накопичувальних картках ф. ФДУ-92 №№ 01069108, 01069109, 01069111, 02069114, 03069117, 03069118, 05069119, 05069120, 06069125, 03069116 на загальну суму 110 099,04 грн., порушень судом не встановлено.
При цьому, відповідач не спростував доводів позивача, а також не довів наявності обставин, що могли б бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог з огляду на положення статті 121 Статуту залізниць України та пункту 16 Правил користування вагонами і контейнерами.
Вказані обставини стали підставою для стягнення з Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" інфляцію грошових коштів в сумі 12 204,47 грн. за загальний період прострочення з червня 2024 по січень 2025 та річні в сумі 1 791,96 грн. за загальний період прострочення з 05.06.2024 по 05.02.2025.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:
З урахуванням доводів і вимог апеляційної скарги, в порядку частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегією суддів не перевіряється правильність висновків суду першої інстанції в частині неоспорюваних сторонами обставин справи відносно того, що між сторонами укладено договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії № ПР/М-20 240/НЮдч від 20.03.2020 та договір про надання послуг з організації перевезення вантажів № 45-00190905/2020-0001 від 30.06.2020; рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2024 у справі № 904/4422/24, яке набрало законної сили 27.01.2025, з відповідача стягнуто 110 099,04 грн. основного боргу; відповідач добровільно виконав рішення суду 06.02.2025, сплативши 110 099,04 грн.
Предметом Договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах Перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах Замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі послуги) і проведення розрахунків за ці послуги (п. 1.1 Договору).
Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочиии.
Згідно з статтею 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а у відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).
Відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань, які згідно з статтями 193, 202 Господарського кодексу України та статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).
Стаття 610 Цивільного кодексу України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).
Під виконанням зобов`язання розуміється вчинення боржником та кредитором взаємних дій, спрямованих на виконання прав та обов`язків, що є змістом зобов`язання.
Невиконання зобов`язання має місце тоді, коли сторони взагалі не вчиняють дій, які складають зміст зобов`язання, а неналежним виконанням є виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних - це способи захисту його майнових прав та інтересів, що полягають у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, що належать до сплати кредиторові.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2024 у справі № 904/4422/24, яке набрало законної сили 27.01.2025, було добровільно виконано 06.02.2025, прострочення в оплаті мало місце в період з 28.01.2025 (наступний день після набрання рішенням суду у справі № 904/4422/24 законної сили) до 05.02.2025 (день, що передує дню оплати), тобто 9 календарних днів.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2024 у справі № 904/4422/24 відповідачем 06.02.2025 сплачено 110 099,04 грн. плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу, що підтверджується витягом з реєстру документів зі спеціальним режимом використання.
Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказував, що відповідач, не маючи належних підстав, проставив заперечення у відомостях плати за користування вагонами ф. ГУ-46 №№ 01069343, 02069345, 02069346, 03069347, 03069348, 03069349, 04069350, 04069352, 05069354, 05069355 та накопичувальних картках ф. ФДУ-92 №№ 01069108, 01069109, 01069111, 02069114, 03069117, 03069118, 05069119, 05069120, 06069125, 03069116, чим, у свою чергу, унеможливив списання залізницею належних їй коштів (110 099,04 грн.) у визначений договором про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 45-00190905/2020-0001 від 30.06.2020 строк (не пізніше 2 робочих днів від дня надання послуг (складення накопичувальних карток та відомостей плати за користування вагонами)).
06.02.2025 платіжним дорученням № 4500005570 ПрАТ «ІнГЗК» було перераховано на рахунок залізниці 64 728,72 грн. плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу .
Відповідно до пункту 1.4 Договору надання послуг за Договором може підтверджуватись одним з таких документів: накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання / забирання вагонів та маневрову роботу, іншими документами.
Сплачувати послуги Перевізника та інші платежі, належні Перевізнику за Договором з сум внесеної передоплати за кодом платника.
Самостійно визначати розмір попередньої оплати та періодичність її внесення на підставі діючих тарифів та умов Договору, при цьому зобов`язаний враховувати обсяг запланованих перевезень, вагонообіг, строк перебування вагону за межами України та інших послуг Перевізника ( п.2.1.4 Договору).
Підписувати не пізніше двох робочих днів від дня надання послуг накопичувальні картки зборів за роботи (послуги) та штрафів, пов`язаних з перевезенням вантажів (вантажобагажу) форми ФДУ-92, відомості плати за користування вагонами форми ГУ-46, відомості плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, відомості плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу форми ГУ-46а ( п.2.1.7 Договору).
Згідно з пунктом 4 Правил користування вагонами і контейнерами відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами.
У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов`язаний підписати відомість із зауваженнями.
Відповідно до пункту 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів облік витрачених коштів здійснюється на підставі перевізних документів, накопичувальних карток (додаток 3), відомостей плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу, які можуть бути оформлені в електронному вигляді (з накладенням електронного цифрового підпису).
Усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.
Згідно з пунктом 5.1 Роз`яснень Президії Вищого господарського суду України від 29.09.2008 №04-5/225, якщо платник підписує відомості плати за користування вагонами і контейнерами, накопичувальні картки тощо із запереченнями, зауваженнями чи застереженням, залізниця не має права списувати спірні суми із попередньої оплати; в такому разі спір має врегульовуватись платником безпосередньо зі станціями, які нарахували платежі, і ТехПД, що провадить розрахунки. У разі недосягнення домовленості стягнення коштів вирішується в претензійно-позовному порядку за позовом залізниці.
Отже, оплата послуг перевізника здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати на підставі підписаних без заперечень накопичувальних карток та відомостей плати за користування вагонами. Тобто отримання залізницею коштів поставлене в залежність від виконання відповідачем певних дій, зокрема, підписання ним накопичувальних карток та відомостей плати за користування вагонами без заперечень. При цьому, в силу пункту 1.4 Договору надання послуг може підтверджуватись, зокрема, накопичувальною карткою та відомістю плати за користування вагонами, які з боку відповідача повинні підписуватись не пізніше двох робочих днів від дня їх складення.
Звідси ненадання Відповідачем згоди на списання його коштів унеможливлює отримання залізницею належних їй платежів у строк, визначений Договором, а саме не пізніше двох робочих днів від дня надання послуг (складення накопичувальних карток та відомостей плати за користування вагонами). Відповідно, прострочення платежів починається після двох робочих днів від дня складення накопичувальних карток та відомостей плати за користування вагонами.
Колегія суддів констатує, зі змісту винесених по справі №904/4422/24 рішень слідує, що Відповідач, не маючи належних підстав, проставив заперечення у відомостях плати за користування вагонами ф.ГУ-46 №№01069343, 02069345, 02069346, 03069347, 03069348, 03069349, 04069350, 04069352, 05069354, 05069355 та накопичувальних картках ф. ФДУ-92 №№01069108, 01069109, 01069111, 02069114, 03069117, 03069118, 05069119, 05069120,06069125, 03069116, чим у свою чергу, унеможливив списання залізницею належних їй коштів (110099,04 грн.) у строк, визначений Договором (не пізніше двох робочих днів від дня надання послуг (складення накопичувальних карток та відомостей плати за користування вагонами)).
Укладеним сторонами договором про надання послуг з організації перевезень прямо передбачено авансовий порядок розрахунків, за яким замовник зобов`язаний самостійно визначати розмір попередньої оплати з урахуванням обсягів перевезень, вагонообігу та інших параметрів. Відтак обов`язок з оплати послуг виникає не з моменту підписання окремих розрахункових документів, а з факту їх надання перевізником та обліку відповідних платежів на особовому рахунку платника.
Сам по собі факт непідписання накопичувальних карток або відомостей плати за користування вагонами не зупиняє настання строку виконання грошового зобов`язання та не звільняє замовника від обов`язку оплатити надані послуги. Правила розрахунків за перевезення вантажів передбачають механізм обліку та списання коштів із попередньої оплати на підставі перевізних та розрахункових документів, а також не ставлять виникнення обов`язку з оплати у залежність від наявності чи відсутності спору між сторонами.
Оскільки прострочення виконання грошового зобов`язання обчислюється з моменту, коли замовник повинен був здійснити оплату за надані послуги відповідно до умов договору та Правил розрахунків, а не з дати набрання судовим рішенням законної сили, нарахування 3 % річних здійснено за значно більший період, ніж 9 календарних днів, і відповідає вимогам статті 625 Цивільного кодексу України.
Колегією суддів встановлено, що неправомірні дії Відповідача призвели до порушення з його боку строку виконання грошового зобов`язання по Договору, а тому він мав сплатити Позивачу 3% річних (1791,96 грн.) та інфляційні втрати (12204,47грн.).
За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з Відповідача інфляційних втрат та 3 % річних у заявленому розмірі. Оскаржуване рішення ухвалено з правильним застосуванням норм матеріального права, з урахуванням фактичних обставин справи та правової природи спірних правовідносин, а доводи апеляційної скарги не спростовують його законності та обґрунтованості й зводяться до незгоди апелянта з правовою оцінкою суду.
Вищенаведене спростовує доводи апеляційної скарги : «….Так, укладеним сторонами договором про надання послуг з організації перевезення передбачений обов`язок замовника сплачувати послуги перевізника та інші платежі, належні перевізнику за договором з сум внесеної передоплати за кодом платника.
Самостійно визначати розмір попередньої оплати та періодичність її внесення на підставі діючих тарифів та умов договору, при цьому зобов`язаний враховувати обсяг запланованих перевезень, вагонообіг, строк перебування вагону за межами України та інших послуг перевізника (пункт 2.1.4. договору). 
Згідно з умовами пункту 2.1.7 зазначеного договору ….
А у випадку оформлення вказаних вище документів в паперовій формі на вимогу замовника – підписувати та надавати перевізнику не пізніше двох робочих днів від дня надання такої його вимоги. 
Відповідно до пункту 1.4 Договору …
Проте Договором не визначено строк виконання відповідачем обов`язку з оплати послуг у разі не підписання ним таких документів або наявності спору щодо наданих послуг. Порядок оплати належних залізниці платежів передбачений «Правилами розрахунків за перевезення вантажів», затвердженими наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 (зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №864/5085) (далі Правила, Правила розрахунків за перевезення вантажів). 
Так, пунктом 2.3. Правил розрахунків за перевезення вантажів визначено…
Платник згідно з договором у порядку передоплати перераховує на рахунок розрахункового підрозділу кошти для оплати перевезень і додаткових послуг (пункт 2.5. Правил). 
Відповідно до пункту 2.6. Правил розрахунків за перевезення вантажів розрахунковий підрозділ веде облік надходження коштів на особовий рахунок платника і використання їх платником для оплати перевезень та наданих залізницею послуг. 
Облік витрачених коштів здійснюється на підставі перевізних документів, накопичувальних карток (додаток 3), відомостей плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу, які можуть бути оформлені в електронному вигляді (з накладенням електронного цифрового підпису). 
Усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику. 
У випадках, визначених чинним законодавством, на суми платежів і зборів, що підлягають сплаті, залізниця нараховує податок на додану вартість, сума якого відображається в особовому рахунку платника. 
Згідно з пунктом 2.10. Правил розрахунків за перевезення вантажів усі спірні питання з розрахунків за перевезення вантажів і додаткових послуг платники регулюють безпосередньо з станціями…
Отже, Правила розрахунків за перевезення вантажів також не визначають строку виконання замовником (вантажовласником) обов`язку з оплати наданих перевізником послуг у випадку наявності спірних питань між сторонами договору. 
Згідно з пунктом 5.1. Роз`яснень Президії Вищого господарського суду України від 29.09.2008 № 04-5/225 «Про внесення змін та доповнень до роз`яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 № 04-5/601 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею» …
Перевізні документи, відомості плати за користування вагонами і контейнерами, накопичувальні картки мають бути підписані уповноваженим працівником платника. У разі відмови від підписання зазначених документів станція складає акт загальної форми, додає його до відповідного документа та надсилає в ТехПД для списання грошей з особового рахунку. У разі незгоди платника з підставами або розміром нарахування він має право звернутися з претензією та/або позовом до залізниці з вимогою повернути у встановленому Статутом порядку на особовий рахунок зайво нараховану суму. 
Однак, якщо платник підписує відомості плати за користування вагонами і контейнерами, накопичувальні картки тощо із запереченнями, зауваженнями чи застереженням, залізниця не має права списувати спірні суми із попередньої оплати; в такому разі спір має врегульовуватись платником безпосередньо зі станціями, які нарахували платежі, і ТехПД, що провадить розрахунки. У разі недосягнення домовленості стягнення коштів вирішується в претензійно-позовному порядку за позовом залізниці. 
Обставини, встановлені судом у справі № 904/4422/24, свідчать про те, що між сторонами у позасудовому порядку не було досягнуто згоди щодо плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу. Тому стягнення здійснювалось у судовому порядку за позовом залізниці. 
За усталеною судовою практикою, викладеною, зокрема, у постановах Верховного Суду від 23.11.2023 у справі № 904/2543/22, 18.09.2020 у справі № 908/1795/19….
При цьому настання строку виконання зобов`язання з оплати послуг не входить до предмета доказування, що пояснюється особливостями нормативного регулювання оплати послуг залізниці. 
За вказаних обставин, з огляду на наявність спору між сторонами стосовно надання послуг та їх вартості, виникнення у Відповідача (замовника) обов`язку з оплати таких послуг перед Позивачем безпосередньо пов`язано з рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2024 по справі № 904/4422/24, яке набрало законної сили 27.01.2025 (аналогічна правова позиція викладена у постановах Центрального апеляційного господарського суду від 03.12.2024 у справі № 904/256/24, від 01.08.2025 у справі № 904/1561/25 та від 29.09.2025 у справі № 904/1290/25). 
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2024 по справі № 904/4422/24, яке набрало законної сили 27.01.2025, було добровільно виконано Відповідачем 06.02.2025. 
Таким чином, прострочення Відповідача існувало в період з 28.01.2025 (наступний день після набрання рішенням суду у справі № 904/4422/24 законної сили) до 05.02.2024 (день, що передує дню оплати), тобто 9 календарних днів. 
Відповідно до пункту 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» від 17.12.2013 № 14 …
Таким чином, інфляційні втрати у даній ситуації нарахуванню не підлягають, оскільки прострочення тривало неповний місяць. 
Враховуючи, що прострочення Відповідача тривало 9 днів, то, відповідно, 3 % річних від суми заборгованості в розмірі 110 099,04 грн, що була стягнута з Відповідача у справі № 904/4422/24, складатимуть:
110 099,04 x 3 x 9 : 365 : 100 = 81,44 грн . 
Таким чином, за несвоєчасну оплату плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу, що були стягнуті з Відповідача рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2024 по справі № 904/4422/24, яке набрало законної сили 27.01.2025, Позивачем надлишково нараховано 3% річних в розмірі: 1 791,96 – 81,44 = 1 710,52 грн. Інфляційні втрати нарахуванню не підлягають.
Вважаємо, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно, судом було безпідставно стягнуто інфляційні втрати в розмірі 12 204,47 грн та 3% річних в розмірі 1 710,52 грн.» як такі, що грунтуються на помилковому тлумачені порядку застосування норм матеріального права в щодо обрахунку інфляційних втрат та 3% річних у спірних правовідносинах.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права
Відповідно до частин 1, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Під час розгляду справи, колегією суддів не встановлено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення та неправильного застосування норм матеріального права.
У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, викладені в апеляційних скаргах не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, викладених в рішенні суду першої інстанції, яке є предметом апеляційного оскарження.
З урахуванням вищевикладеного, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2025р. у справі №904/3881/25 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", на нього, відповідно, підлягає залишенню без задоволення.

Розподіл судових витрат:

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України та виходячи з результату розгляду апеляційної скарги, витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги слід віднести на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2025р. у справі №904/3881/25 – залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2025р. у справі №904/3881/25 – залишити без змін.
Витрати з оплати судового збору, понесені у суді апеляційної інстанції, віднести на Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат".
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку в строки передбачені ст. 288 ГПК України.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Кощеєв