ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" травня 2026 р. Справа№ 925/816/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Корсака В.А.
суддів: Алданової С.О. 
Євсікова О.О. 

за участю секретаря судового засідання: Жукової К.Д.,
за участю представників учасників справи:
від позивача: Верещагіна А.О. 
від відповідача: не з`явився 
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Національна компанія "Укренерго"
на рішення Господарського суду Черкаської області від 02.12.2025, повний текст якого складено і підписано 08.12.2025
у справі №925/816/25 (суддя Скиба Г.М.)
за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна компанія "Укренерго"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут"
про стягнення коштів
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог

10.07.2025 Приватне акціонерне товариство "Національна компанія "Укренерго" звернулось в Господарський суд Черкаської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут" про стягнення збитків в розмірі 7 784 098,92 грн, спричинених порушенням порядку складання податкових накладних, зокрема: 6 515 303,67 грн - незадекларованого податкового кредиту, 1268795,25 грн - незадекларованого зменшення податкових зобов`язань, та відшкодування судових витрат. 
Збитки виникли внаслідок того, що відповідач порушив порядок складання та реєстрації податкових накладних (ПН) і розрахунків коригування (РК) в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН), через що позивач втратив право на формування податкового кредиту та зменшення податкових зобов`язань з ПДВ.
А саме, обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає про наявність прямого причинно-наслідкового зв`язку між бездіяльністю відповідача у податкових відносинах та об`єктивним зменшенням власних майнових благ на загальну суму 7 784 098,92 грн (яка складається з 6 515 303,67 грн втраченого податкового кредиту та 1 268 795,25 грн невідшкодованого зменшення податкових зобов`язань), оскільки у період з липня 2019 року по травень 2020 року відповідач систематично реєстрував податкові накладні та розрахунки коригування з помилками у датах, обсягах, ціні та номенклатурі, що не відповідали первинним документам і унеможливили ідентифікацію господарських операцій, ігнорував факти їх неприйняття контрагентом, оформлював розрахунки коригування до завідомо недійсних накладних, не зазначив обов`язкового коду ознаки « 4» у полі «Зведена податкова накладна» при відображенні загальних сум місячних оплат, взагалі не склав податкову накладну на суму проведеного зарахування зустрічних однорідних вимог за листопад 2019 року, а також безпідставно не зареєстрував в Єдиному реєстрі податкових накладних надіслані позивачем розрахунки коригування на повернення надлишково сплачених коштів.
Свої вимоги позивач обґрунтував статтями 22, 108, 601, 602 Цивільного кодексу України, статтями 225, 341 Господарського кодексу України, статтями 14, 44, 185, 188, 192, 198, 201 та пунктом 44 підрозділу 2 Розділу ХХ Податкового кодексу України, статтями 1, 4, 33 Закону України «Про ринок електричної енергії», а також нормами процесуального права, передбаченими статтями 2, 4, 80, 124, 162, 164, 171 Господарського процесуального кодексу України та статтею 4 Закону України «Про судовий збір».

Короткий зміст заперечень Відповідача

Відповідач позовні вимоги заперечив у повному обсязі, наголошуючи на відсутності факту завдання збитків та недоведеності причинно-наслідкового зв`язку між його діями і наслідками для позивача. Також відповідач зазначив, що позивач не надав належних доказів порушення податкового законодавства у вигляді акта або рішення відповідного контролюючого органу, наділеного повноваженнями здійснювати перевірку дотримання податкового законодавства за спірний період

Короткий зміст судового рішення що оскаржується 

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 02.12.2025 у справі №925/816/25 у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Національна компанія "Укренерго" відмовлено повністю. 
Суд дійшов висновку, що збитки виникли виключно через недобросовісну бездіяльність самого позивача, а не через порушення з боку відповідача.
Зокрема суд виснував, що податкові накладні мали статус «прийнято контрагентом», проте позивач самостійно і на власний ризик вирішив не включати їх до податкового кредиту. Позивач (ПрАТ «НЕК «Укренерго») всупереч принципам розумності та добросовісності не повідомив відповідача про виявлені помилки в межах встановленого Податковим кодексом 1095-денного строку, позбавивши Відповідача можливості своєчасно їх виправити шляхом подання розрахунків коригування. Щодо доводу позивача про наявність причинно-наслідкового зв`язку для стягнення збитків, суд констатував відсутність причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та збитками позивача. Втрата права на податковий кредит стала наслідком власної бездіяльності позивача. Намагання позивача стягнути ці кошти через суд як збитки, оминаючи фіскальний контроль, містить ознаки зловживання правом. Суд критично оцінив та відхилив експертний висновок. Суд зазначив, що він є лише думкою вузькопрофільного спеціаліста, не доводить наявності протиправної поведінки відповідача в контексті обов`язку позивача діяти добросовісно і не може мати для суду заздалегідь встановленої сили чи підміняти собою повноцінну оцінку дотримання податкового законодавства.
Своє рішення суд обґрунтував посиланнями на: ст. 55, 59 Конституції України; ст. 3, 13, 16, 22, 93 ЦК України; ст. 5, 225 ГК України; ст. 14, 198, 201 та п. 80 підрозд. 2 розд. ХХ ПК України; ст. 4, 74, 76-79, 86, 104, 129, 232, 233, 236-241 ГПК України; ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики ЄСПЛ».

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів 

Не погоджуючись з цим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судове прийнято з порушенням вимог матеріального та процесуального права. 
А саме апелянт посилається на те, що суд залишив поза увагою, що за серпень і вересень 2019 року відповідач зареєстрував зведені податкові накладні (№ 427 та № 996) з помилками в обсягах, ціні та датах, які не відповідають первинним документам (актам купівлі-продажу та актам взаємозаліку зустрічних однорідних вимог). Це унеможливило ідентифікацію господарських операцій фіскальним органом. Відповідач взагалі не склав і не зареєстрував податкову накладну на суму заліку зустрічних однорідних вимог від 30.11.2019 на суму 934 862,44 грн (в т.ч. ПДВ 155 810,41 грн). У грудні 2019 року та січні/лютому 2020 року Відповідач реєстрував накладні (№ 1996, № 1997, № 1995) без обов`язкового коду ознаки « 4» у полі «Зведена податкова накладна», що робить їх повністю помилковими. Відповідач безпідставно не зареєстрував у ЄРПН надіслані йому «мінусові» розрахунки коригування (№ 1342, № 1343, № 1344, № 1422), через що НЕК «Укренерго» втратило право зменшити свої власні податкові зобов`язання з ПДВ.
Апелянт також посилається на те, що:
- суд першої інстанції проігнорував пункт 5.11 Договору щодо врегулювання небалансів, де сторони прямо закріпили цивільно-правовий обов`язок реєструвати податкові накладні відповідно до вимог ПК України;
- твердження суду про те, що Позивач мав самостійно ініціювати виправлення помилок контрагента або що позначка «Прийнято контрагентом» у програмі Medoc означає погодження помилок, не ґрунтуються на законі, оскільки Позивач не має контролюючих функцій щодо Відповідача;
- Відповідач проігнорував особливості податкового обліку за касовим методом, встановлені для підприємств енергетичної галузі, і складав документи не за датою фактичного отримання компенсації/коштів;
- суд першої інстанції в порушення процесуальних норм відхилив висновок експерта від 18.07.2025 № 18-07/25, розцінивши його лише як «думку спеціаліста», яка нібито не може замінити перевірку податкового органу, хоча експертиза є офіційним, належним та рівноцінним засобом доказування у справі;
- суд безпідставно застосував до спірних відносин висновки Верховного Суду у справі №640/9720/23, яка стосувалася несвоєчасної реєстрації накладних (триваючого правопорушення), тоді як предметом цього спору є повна нереєстрація або реєстрація завідомо помилкових документів, що є абсолютно іншим правопорушенням;
Апелянт посилається на ст.ст. 13, 22, 176, 316, 317, 319, 525, 526, 601, 602, 610, 612, 629 ЦК України, ст. 193 ГК України, ст.ст. 187, 192, 198.6, 201.1, 201.4, 201.7, 201.10 та п. 44 підрозділу 2 Розділу ХХ ПК України, ст.ст. 384, 385 КК України.

Правова позиція щодо апеляційної скарги відповідача

Відповідач - ТОВ «Черкасиенергозбут» у відзиві просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, вважаючи позовні вимоги безпідставними. 
Відповідач стверджує, що він діяв у межах податкового законодавства, своєчасно зареєструвавши податкові накладні, а виникнення збитків у Позивача є наслідком виключно його власної недобросовісної бездіяльності. Зокрема, Позивач ігнорував запити на узгодження даних, не повідомляв про виявлені помилки протягом 1095-денного строку та безпідставно відхиляв розрахунки коригування, позбавивши Відповідача можливості виправити реквізити. Крім того, Відповідач наголошує на відсутності належних доказів завдання збитків, якими, згідно з актуальною практикою Верховного Суду (постанова від 07.06.2023 у справі №916/334/22), можуть бути лише акти або рішення податкових органів, які у цій справі відсутні.
Свій відзив відповідач обґрунтував подовженнями ст. 3 (п. 6), 7 ЦК України, ст. 52 (п. 52.2), 102, 112, 187 (п. 187.1), 192 (п. 192.1), 198 (п. 198.5, 198.6), 199 (п. 199.1), 201 (п. 201.1, 201.4, 201.7, 201.10), п. 44 підр. 2 розд. ХХ ПК України, ст. 2, 13, 104, 236 (ч. 4), 258 (п. 5 ч. 2), 263, 269, 270, 275, 276 ГПК України, ст. 17 Закону про виконання рішень ЄСПЛ.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2025 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Владимиренко С.В., Алданова С.О.
Розглянувши матеріали апеляційної скарги, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.01.2026 апеляційну скаргу залишено без руху на підставі ст.ст. 174, 234, 258, 260 ГПК України у зв`язку з відсутністю доказів сплати судового збору. Роз`яснено скаржнику, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали останній має право усунути недоліки зазначені у її мотивувальній частині, надавши суду відповідні докази.
19.01.2026 недоліки апеляційної скарги усунуто. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.01.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Національна компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду Черкаської області від 02.12.2025 у справі №925/816/25. Постановлено витребувати у Господарського суду Черкаської області матеріали справи №925/816/25 та невідкладно надіслати їх до Північного апеляційного господарського суду. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 11.02.2026. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі до 04.02.2026 (включно). Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі до 04.02.2026 (включно). Участь у судовому засіданні для учасників справи не визнано обов`язковою.
На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2026, у зв`язку з перебуванням судді Владимиренко С.В., яка входить до складу колегії суддів, у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №925/816/25. 
Згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.02.2026, справу передано на розгляд колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Алданова С.О., Євсіков О.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2026 апеляційну скаргу прийнято до провадження у визначеному складі колегії суддів. Постановлено розгляд справи здійснити в раніше призначеному судовому засіданні 11.02.2026.
Розгляд справи відкладався, зокрема до 06.05.2026.
У судовому засіданні 06.05.2026, після судових дебатів, колегія оголосила про перехід до стадії ухвалення судового рішення у справі №925/816/25, яка відбудеться 18.05.2026.
Судове засідання 18.05.2026 не відбулось, у зв`язку з технічною несправністю сервісу «ВКЗ» (підсистема відеоконференцзв`язку), що підтверджується довідкою від 18.05.2026.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.05.2026 ухвалення судового рішення у справі №925/816/25 відкладено до 20.05.2026.

Явка представників учасників справи

У судовому засіданні 20.05.2026 проголошено короткий текст постанови за участі представника позивача. 
На стадії судових дебатів, у судовому засіданні 06.05.2026 представник позивача підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити. Представник відповідача заперечив проти доводів апелянта з підстав, викладених у відзиві та просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. 
В судове засідання 20.05.2026 представник відповідача не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином в електронному кабінеті, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. 
За змістом ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції з метою дотримання прав сторін на судовий розгляд справи упродовж розумного строку, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи те, що явка представників учасників справи обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком учасника справи, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача, який належним чином повідомлений про судовий розгляд справи в апеляційному порядку. 

Межі перегляду справи судом апеляційної інстанції

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Статтею 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції 

Суд першої інстанції, на підставі сукупності належних та допустимих доказів, визнав встановленими такі обставини.
Між ПрАТ "НЕК "Укренерго" та ТОВ "Черкасиенергозбут" було укладено Типовий договір про врегулювання небалансів електричної енергії від 24.05.2019 №0479-01024 шляхом подання заяви - приєднання (далі - Договір) (том 2 а.с. 116-119). 
Згідно пункту 1.1 Договору, цей Договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови врегулювання небалансів електричної енергії СВБ, у тому числі її балансуючої групи. Цей Договір є договором приєднання в розумінні положень та приписів ст. 634 ЦК України.
Пунктом 1.5 Договору визначено, що врегулюванням небалансів електричної енергії є вчинення СВБ правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії відповідно до правил ринку.
Сторонами Договору складено та підписано Акт зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.08.2019 на суму 418812,41 грн, в т.ч. ПДВ 69802,07 грн. 
ПрАТ "НЕК "Укренерго" та ТОВ "Черкасиенергозбут" є платниками податку на додану вартість.
ТОВ "Черкасиенергозбут" складено зведені податкові накладні №427 від 19.08.2019 на суму 1594717,24 грн, в т.ч. ПДВ 265786,21 грн, та №427 від 31.08.2019 на суму 62363,90 грн, в т.ч. ПДВ 10393,98 грн. Складено розрахунок коригування №26 від 19.08.2019 до податкової накладної №427 від 19.08.2019, яким здійснено виправлення обсягу поставленої електричної енергії. 
Відповідні податкові накладні зареєстровані через електронний ресурс в Єдиному реєстрі податкових накладних та містять відмітку "прийнято контрагентом". Ні ДПСУ, ні ПрАТ "НЕК "УкрЕнерго" протягом 2019-2025 років не заявили про неприйнятність чи нечинність поданих відповідачем (ТОВ) податкових накладних та коригуючих накладних до них. 
Також сторонами Договору №0479-01024 складено та підписано Акт зарахування зустрічних однорідних (грошових) вимог від 30.09.2019 на суму 973709,24 грн, в т.ч. ПДВ 162284,87 грн. 
Відповідачем ТОВ "Черкасиенергозбут" складено зведену податкову накладну №996 від 30.09.2019 на суму 3093550,34 грн, в т.ч. ПДВ 515591,72 грн. 
Вказану податкову накладну зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних, однак ця накладна містить відмітку "не прийнято контрагентом".
Згідно акту від 30.11.2019 сторонами Договору зазначено суми непогашеного зобов`язання станом на 30.11.2019 (за період з 01.10.2019 по 02.11.2019) та зарахування зустрічних однорідних (грошових) вимог на суму 934862,44 грн, в тому числі ПДВ 155810,41 грн. 
Відповідну податкову накладну на суму заліку зустрічних однорідних вимог на суму 934862,44 грн, в т.ч. ПДВ 155810,41 грн - не було складено.
На підставі актів купівлі продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та інших платежів №ВН/19/10ж-0479 від 31.10.2019, №ВН/19/11л-0479 від 30.11.2019 ТОВ "Черкасиенергозбут" у грудні 2019 року складено податкову накладну від 31.12.2019 № 1996 на загальну суму 8125588,06 грн, в т.ч. ПДВ - 1354264,68 грн.
У подальшому було оформлено акти коригування (врегулювання) №ВР/19/07к-0479/1 від 31.12.2019 до акту купівлі продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 19.08.2019 №ВН/19/08л-0479 згідно з Договором від 24.05.2019 №0479-01024 та №ВР/19/07к-0479 від 31.12.2019 до акту купівлі продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 31.07.2019 №19/07-156 згідно з Договором від 24.05.2019 №0479-01024. Згідно вищезазначених актів коригування (врегулювання) за липень 2019 року ОСП поставка товарів (електроенергії на ринку небалансів) відкоригована на зменшення постачання на суму 617196,51 грн, та на збільшення постачання 2025186,78 грн, при цьому поставка СВБ за відповідні періоди збільшена на суму 512106,99 грн та 79975,16 грн.
Позивач ПрАТ "НЕК "Укренерго" склав розрахунки коригування до податкових накладних на загальну суму зобов`язань: №485 від 31.12.2019 до податкової накладної №1664 від 31.08.2019 на суму 2025186,78 грн та №733 від 31.12.2019 до податкової накладної №1798 від 31.07.2019. 
Відповідач ТОВ "Черкасиенергозбут" також склав розрахунки коригування: №38 від 31.12.2019 та №39 від 31.12.2019.
Згідно актів купівлі-продажу від 30.11.2019 №ВН/19/11л-0479 та від 31.12.2019 №ВН/19/12-0479 ТОВ "Черкасиенергозбут" у січні 2020 року складено податкову накладну від 31.01.2020 №1997 на загальну суму 3198219,83 грн (в т.ч. ПДВ 533036,64 грн).
31.01.2020 між НЕК "Укренерго" та ТОВ "Черкасиенергозбут" було підписано акт зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 655 557,60 грн (в т.ч. ПДВ 109259,60 грн) згідно акту купівлі-продажу від 31.01.2020 №ВН/20/010479, від 30.11.2019 №ВН/19/11л-0479 та від 31.12.2019 №ВН/19/12-0479. На підставі даного акту відповідачем ТОВ "Черкасиенергозбут" складено податкову накладну від 31.01.2020 №1996 на суму 655557,32 грн.
Позивачем НЕК "Укренерго" складено розрахунки коригування до податкових накладних: №1342 від 24.01.2020 до податкової накладної 31.08.2019/1664/104 на суму "-"203 768,45 грн (в т.ч. ПДВ "-"33 961,41 грн); №1343 від 24.01.2020 до податкової накладної від 30.09.2019/1063/104 на суму "-"1 844 318,47 грн (в т.ч. ПДВ "-"307 386,41 грн) (доставлено до контрагента для реєстрації 08.09.2022); №1344 від 24.01.2020 до податкової накладної від 31.10.2019/1240/104 на суму "-"5 131 123,32 грн (в т.ч. ПДВ "-" 855 187,22 грн) (доставлено до контрагента для реєстрації 09.09.2022). При цьому розрахунки коригування не зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідачем ТОВ "Черкасиенергозбут" до відповідних актів коригування (врегулювання) були складені розрахунки коригування: №27 від 24.01.2020 до податкової накладної від 31.08.2019/427/104 на суму 267054,16 грн (в т.ч. ПДВ 44509,03 грн) (зареєстровано контрагентом в ЄРПН), №29 від 24.01.2020 до податкової накладної від 31.10.2019/1998/104 на суму 2735231,09 грн (в т.ч. ПДВ 455 871,85 грн) (зареєстровано контрагентом в ЄРПН), №28 від 24.01.2020 до податкової накладної від 30.09.2019/996/104 на суму «-« 523 432,07 грн (в т.ч. ПДВ «-« 87 238,68 грн) (відхилено).
Згідно актів купівлі-продажу №ВН/19/12-0479 від 31.12.2019; №ВН/20/01-0479 від 31.01.2020 відповідачем ТОВ "Черкасиенергозбут" складено податкову накладну від 29.02.2020 №1995 на загальну суму 11573014,83 грн.
29.02.2020 між НЕК "Укренерго" та ТОВ "Черкасиенергозбут" було підписано акт зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 1218666,31 грн (в т.ч. ПДВ 203111,05 грн) згідно акту купівлі-продажу №ВН/19/12-0479 від 31.12.2019; №ВН/20/01-0479 від 31.01.2020 та №ВН/20/02-0479 від 29.02.2020. На підставі зазначеного акту відповідачем ТОВ "Черкасиенергозбут" складено податкову накладну від 29.02.2020 №1994 на суму 1 218 666,13 грн (в т.ч. ПДВ 203111,02 грн).
31.03.2020 між НЕК "Укренерго" та ТОВ "Черкасиенергозбут" було підписано акт зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 490 607,63 грн (в т.ч. ПДВ 81767,94 грн) згідно акту купівлі-продажу від №ВН/20/01-0479 від 31.01.2020 та №ВН/20/02-0479 від 29.02.2020. На підставі даного акту відповідачем ТОВ "Черкасиенергозбут" складено податкову накладну від 31.03.2020 №994 на суму 490 607,81 грн (в т.ч. ПДВ 81767,97 грн).
10.08.2020 було підписано акт коригування (врегулювання) №ВР20/010479 до акту купівлі продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 31.01.2020 №ВН20/01-0479, яким скоригована кількість та ціна поставки товару за січень 2020 року, відповідно ТОВ "Черкасиенергозбут" складено розрахунок коригування від 10.08.2020 №29 до податкової накладної від 31.03.2020 №994.
НЕК "Укренерго" складено та надіслано (12.12.2022) Товариству "Черкасиенергозбут" для подальшої реєстрації в ЄРПН розрахунок коригування: від 20.03.2020 №1422 на суму -433 561,28 грн (в т. ч. ПДВ -72260,21 грн).
За твердженням позивача ухилення відповідача від виконання свого обов`язку відкоригувати та зареєструвати податкові накладні для оформлення податкового кредиту контрагентом стали підставою звернення позивача в господарський суд Черкаської області з позовом за захистом порушеного права та стягнення спричинених збитків в сумі неотриманого податкового кредиту 7 784 098,92 грн.
Відповідач заперечив спричинення збитків позивачеві та просить в позові відмовити з мотивів безпідставності, недоведеності та необґрунтованості вимоги, відсутності причинно-наслідкового зв`язку між діями та наслідками. 
За результатами апеляційного перегляду справи колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги у сукупності із встановленими обставинами справи, не встановила підстав для її задоволення. Вказані висновки ґрунтуються на такому.

Джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції 

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а також правові висновки Верховного Суду у аналогічних справах, на які він послався у своєму судовому рішенні. 
Так, за приписами статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Згідно з частиною першої статті 225 ГК України (чинний на момент спірних відносин) до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що обов`язок продавця зареєструвати податкову накладну є обов`язком платника податку у публічно-правових відносинах, а не обов`язком перед покупцем, хоча невиконання цього обов`язку може завдати покупцю збитків. Тому позовна вимога покупця про зобов`язання продавця здійснити таку реєстрацію не є способом захисту у господарських правовідносинах і не підлягає розгляду в суді жодної юрисдикції. Для покупця належним способом захисту порушеного права може бути звернення до продавця з позовом про відшкодування збитків, завданих порушенням його обов`язку щодо складення та реєстрації податкових накладних (постанова ВП ВС від 05.06.2019 у справі №908/1568/18).
Для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного з цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.
Вирішуючи питання про стягнення збитків, заподіяних неналежним складенням та реєстрацією податкових накладних, підлягає встановленню факт наявності чи відсутності усіх елементів складу господарського правопорушення.
Доведення наявності таких збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача. Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає те, що протиправні дії заподіювана - є причиною, а збитки - є наслідком такої протиправної поведінки.
Подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі №908/1568/18, від 01.03.2023 у справі №925/556/21 та постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 01.12.2023 у справі №926/3347/22.
Відповідно до підпункту 14.1.181 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин, далі ПК України) податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
За змістом пунктів 198.1, 198.2 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг. Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/ послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Податкові накладні, отримані з ЄРПН, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
У пункті 198.6 статті 198 ПК України в редакції, що була чинною до 31.12.2021 було передбачено, що у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму ПДВ на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування. Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН з порушенням терміну реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в ЄРПН, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/ розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.
01.01.2022 змінено строки включення до податкового кредиту зареєстрованих податкових накладних з 1095 днів до 365 днів Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень» від 30.11.2021 №1914-IX (чинний з 01.01.2022) (далі - Закон № 1914-IX).
Так, у пункті 198.6 статті 198 ПК України у редакції чинній з 01.01.2022 передбачено, що у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.
Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних.
Законом №1914-IX підрозділ 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України доповнено п.80 наступного змісту: суми податку на додану вартість, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних та які до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень» протягом 1095 календарних днів з дати їх складення не були включені до податкового кредиту, включаються до податкового кредиту протягом 365 календарних днів з дати набрання чинності зазначеним Законом, але не пізніше 1095 календарних днів з дати складення таких податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних.
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін.
Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.
Чинне законодавство не передбачає реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН покупцем послуг, отже з огляду на положення статті 201 ПК України саме на відповідача покладено обов`язок скласти та зареєструвати в ЄРПН податкові накладні та/або розрахунки коригування до таких податкових накладних.
За висновком, наведеним у пункті 10.2. постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.03.2023 у справі №925/556/21, права покупця у випадку порушення продавцем свого обов`язку щодо належної реєстрації податкових накладних зводяться лише до можливості подання скарги, проте ініціювати проведення податкової перевірки контролюючим органом покупець не може.
Суд при вирішенні спору зазначає, що загалом чинне процесуальне законодавство не містить вимог щодо певних засобів доказування, якими можуть підтверджуватися обставини (факти), що стосуються реєстрації податкових накладних. Крім того, право позивача надавати докази щодо таких обставин (фактів) не може бути обмежене діями чи бездіяльністю контролюючого органу щодо проведення чи не проведення ним відповідної перевірки. Разом із цим висновок щодо порушення норм податкового законодавства, допущених при реєстрації податкових накладних чи розрахунків коригування, чи висновок про відсутність такого порушення є саме правовим висновком, а не фактом порушення (п.7.21 постанови Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 01.12.2023 у справі №926/3347/22).
З наведеного вище суд дійшов висновку, що у контексті доказування такої складової цивільного правопорушення як протиправна поведінка заподіювача збитків, відсутність матеріалів податкової перевірки (акта або рішення) відповідного контролюючого органу, - не може звільняти продавця від відповідальності за завдані покупцю майнові збитки, а господарський суд у такому випадку має як самостійно оцінити надані докази, зокрема ті, що стосуються реєстрації податкових накладних, так і самостійно здійснити оцінку дій чи бездіяльності продавця, у тому числі щодо порушення ним податкового законодавства (п. 7.22 постанови Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 01.12.2023 у справі №926/3347/22).
Податкове правопорушення у вигляді несвоєчасної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних є триваючим порушенням, початком якого є наступний день за останнім (граничним) днем реєстрації податкової накладної, а припиняється таке порушення в день фактичної реєстрації податкової накладної (постанова Верховного Суду від 12.04.2024 в адміністративній справі №620/9720/23).
Верховний Суд у складі палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів‚ корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у постанові від 07.06.2023 у справі №916/334/22 дійшов висновків про те, що саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. Твердження позивача щодо наявності підстав для стягнення збитків, зокрема в контексті наявності збитків та їх розміру, протиправності поведінки заподіювача збитків та існування причинного зв`язку такої поведінки із заподіяними збитками, ураховуючи принципи змагальності, диспозитивності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, підлягає доведенню саме позивачем. Хоча обов`язок відповідача зареєструвати податкову накладну (розрахунок коригування до податкової накладної) є обов`язком платника податку у публічно-правових відносинах, але саме невиконання цього обов`язку може завдати покупцю збитків (п. 7.23 постанови Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 01.12.2023 у справі №926/3347/22).
Верховний Суд у складі палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів‚ корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у постанові від 07.06.2023 у справі №916/334/22 звернув увагу, що хоча обов`язок відповідача зареєструвати податкову накладну (розрахунок коригування до податкової накладної) є обов`язком платника податку у публічно-правових відносинах, але у разі визначення такого обов`язку у господарському договорі такий обов`язок стає також господарсько-договірним зобов`язанням перед позивачем, і саме невиконання цього обов`язку може завдати покупцю збитків.
В частині того, що у продавця товару/послуг може виникнути саме господарсько-договірне зобов`язання зареєструвати податкову накладну перед покупцем товару/послуг. Верховний Суд у складі палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів‚ корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у постанові від 07.06.2023 у справі №916/334/22 врахував правові висновки, які містяться у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 у справі №917/877/17 про те, що факт порушення саме господарського зобов`язання з реєстрації податкової накладної було встановлено господарським договором між сторонами.

Правова позиція суду апеляційної інстанції щодо доводів апеляційної скарги 

Щодо складу цивільного правопорушення

Як вже зазначено, предметом спору у цій справі є стягнення збитків у розмірі 7 784 098,92 грн, які, за твердженням позивача (ПрАТ «НЕК «Укренерго»), виникли внаслідок втрати ним права на податковий кредит та права на зменшення податкових зобов`язань через неправомірні дії відповідача (ТОВ «Черкасиенергозбут») щодо складання, реєстрації та коригування податкових накладних.
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно зі ст. 224, 225 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.06.2019 у справі №908/1568/18 (п.25) та постанові від 01.03.2023 у справі №925/556/21 сформувала сталий правовий висновок: належним способом захисту для покупця у разі порушення продавцем обов`язку зі складання та реєстрації ПН є звернення з позовом про відшкодування збитків. Однак для їх стягнення позивач повинен довести наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, збитків, безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку та вини. Відсутність хоча б одного елемента виключає відповідальність. 
Ураховуючи положення статті 74 ГПК України, саме на Позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. При цьому важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Необхідно довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача - є причиною, а збитки, які завдано особі, - є наслідком такої протиправної поведінки. Натомість Відповідачу потрібно довести відсутність його вини у завданні збитків Позивачу.
Суд першої інстанції правильно встановив, що:
Податкова накладна від 19.08.2019 №427 на суму 1 594 717,24 грн була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений термін та має відмітку "Прийнято контрагентом" з боку позивача і позивач не звертався до ТОВ "Черкасиенергозбут" про подання уточнюючого або коригуючого розрахунку до податкової накладної від 19.08.2019 №427 на суму 1 594 717,24 грн.
Податкова накладна №996 від 30.09.2019 була зареєстрована в ЄРПН у встановлений строк і протягом 1095 днів після дати її реєстрації жодних зауважень з боку ПрАТ "НЕК "Укренерго" не надходило, і лише 27.12.2022, тобто після спливу трирічного строку, встановленого Кодексом №2755 для внесення змін (подання уточнюючого або коригуючого розрахунку до такої податкової накладної), ПрАТ "НЕК "Укренерго" було відхилено податкову накладну №996 від 30.09.2019.
ТОВ "Черкасиенергозбут" було виписано дві податкові накладні: №1995 на суму 2?161?891,12 грн та №1996 на суму 4?473?741,85 грн. У зв`язку з виявленою різницею (загальна сума виписаних податкових накладних перевищувала фактичну суму оплати та взаємозаліку на 1?227? 028,58 грн), 29.01.2020 ТОВ "Черкасиенергозбут" було виписано розрахунок коригування №? 3 на зменшення податкової накладної №1995 від 30.11.2019 на суму 1?227?028,58 грн, проте даний розрахунок коригування був відхилений контрагентом та не зареєстрований в ЄРПН, внаслідок чого надлишково нараховане податкове зобов`язання не було скориговано.
Податкова накладна від 31.12.2019 №1996 на суму 8 125 588,06 грн, податкова накладна від 31.01.2020 №1997 на суму 3 198 219,83 грн та податкова накладна від 29.02.2020 №1995 на суму 11 573 014,83 грн не містила коду ознаки "4" у полі "Зведена податкова накладна", проте такі накладні були прийняті контрагентом.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що посилання позивача на індивідуальну податкову консультацію ДПС від 23.10.2021 №4040/ІПК/99-00-21-03-02-06 є необґрунтованим. Відповідно до пункту 52.2 статті 52 Податкового кодексу України індивідуальна податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому її надано. Оскільки судом з`ясовано, що вказана консультація ТОВ «Черкасиенергозбут» не видавалася, вона не створює правових наслідків для відповідача і обґрунтовано не врахована судом під час ухвалення рішення
Розрахунки коригування №38 та №39 від 31.12.2019 не були офіційно відхилені ПрАТ "НЕК "Укренерго" у строки, необхідні для своєчасного коригування або виправлення можливих помилок.
Щодо не реєстрації складених ПрАТ "НЕК "Укренерго" розрахунків коригування з від`ємним значенням №1342 від 24.01.2020 до податкової накладної 31.08.2019/1664/104, №1343 від 24.01.2020 до податкової накладної від 30.09.2019/1063/104 та №1344 від 24.01.2020 до податкової накладної від 31.10.2019/1240/104, судом встановлено, що ТОВ "Черкасиенергозбут" надсилались листи (№3829 від 24.11.2021 та №295 від 31.01.2022) з проханням надати розрахунки коригування до податкових накладних з метою їх реєстрації, проте позивачем не надано доказів, що підтверджували б реагування на такі листи, і як наслідок - слід вважати, що позивач зазнав збитків внаслідок власної бездіяльності.
Розрахунки коригування з від`ємним значенням №1342 від 24.01.2020 до податкової накладної 31.08.2019/1664/104, №1343 від 24.01.2020 до податкової накладної 30.09.2019/1063/104 та №1344 від 24.01.2020 до податкової накладної 31.10.2019/1240/104 були надіслані на реєстрацію лише у вересні 2022 року, що підтверджується квитанціями про їх отримання ТОВ "Черкасиенергозбут".
Розрахунки коригування від 24.01.2020 №27 на 267 054,16 грн, №28 на суму - 523 432,07 грн та №29 на 2 735 231,09 грн, що оформлено ТОВ "Черкасиенергозбут", були подані на реєстрацію у встановлені ПК України строки і доказів звернення Позивача до Відповідача із зауваженнями/претензіями з приводу невідповідності даних, зазначених у таких розрахунках коригування ПрАТ "НЕК "Укренерго" у встановлені податковим законодавством строки не надано. Розрахунок коригування від 24.01.2020 №28 не був відхилений (наявний статус "доставлено контрагенту" - чинний).
Розрахунки коригування №66 та №67 від 14.05.2020, складені на суму доплати, не були відхилені ПрАТ "НЕК "Укренерго", а податкові накладні №1996 від 31.12.2019 та №1997 від 31.01.2020, до яких складені вказані розрахунки коригування, - мають статус "прийнято контрагентом" в ЄРПН. 

Щодо доводів апелянта про порушення відповідачем порядку складання та реєстрації податкових накладних та обов`язку за Договором

В цій частині апелянт стверджує, що відповідач порушив вимоги п. 44 підрозділу 2 Розділу ХХ, ст. 201 Податкового кодексу України та п. 5.11 Договору, оскільки складав зведені податкові накладні (зокрема № 427, № 996) та ПН за грудень 2019 - лютий 2020 року (№ 1996, 1997, 1995) з помилками: не за датою оплати (касовий метод), без коду ознаки « 4», з невідповідністю обсягів первинним актам взаємозаліку. 
Колегія суддів відхиляє ці доводи з огляду на таке. 
Відповідно до п. 201.7 ст. 201 ПК України зведена податкова накладна може бути оформлена на дату складання первинного документа, що підтверджує факт постачання, незалежно від факту оплати. Судом встановлено, що ПН, на які посилається позивач, були фактично складені та зареєстровані відповідачем в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН). Більше того, податкові накладні містили статус «Прийнято контрагентом» у системі електронного документообігу M.E.Doc.
Колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що сам факт наявності неточностей у зареєстрованих податкових накладних (щодо коду ознаки чи розбіжностей у датах) автоматично не перетворює суму ПДВ за цими накладними на збитки покупця. Згідно з абз. 11 п. 201.10 ст. 201 ПК України помилки в реквізитах, визначених п. 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст, період, сторони та суму, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у ЄРПН.
Посилання апелянта на те, що порушення п. 5.11 Договору (щодо обов`язку зареєструвати ПН) є самостійною підставою для стягнення збитків, є хибним. Суд першої інстанції слушно зазначив, що відповідач ці накладні зареєстрував. Незгода покупця з їх змістом вимагала від нього активних дій щодо їх коригування, а не простого списання сум у збитки.

Щодо причинно-наслідкового зв`язку

В цій частині апеляційної скарги аргументом апелянта є те, що Відповідач не зареєстрував надані Позивачем розрахунки коригування №1342, №1343, №1344 та №1422 від 24.01.2020 і 20.03.2020, а також склав власні РК з помилками, чим остаточно позбавив позивача права на податковий кредит.
Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 01.12.2023 у справі №926/3347/22, яка була слушно врахована місцевим судом, сформувала обов`язковий висновок: помилка в реквізитах податкової накладної не є нездоланною перешкодою для одержання покупцем податкового кредиту( п. 7.29). 
У пунктах 7.34 та 7.35 своєї постанови Об`єднана палата дійшла такого висновку: « 7.34. Отже, якщо покупець не включив до податкового кредиту відповідну суму ПДВ на підставі зареєстрованої податкової накладної продавця через помилки в ній, які є перешкодою для такого включення, то покупець, проявляючи розумну дбайливість та враховуючи інтереси, зокрема, іншої сторони, має своєчасно повідомити про помилку продавця. Останній, своєю чергою, дізнавшись про допущену помилку, має невідкладно скласти і зареєструвати розрахунок коригування до податкової накладної, не пов`язаний із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг.
7.35. Якщо ж покупець не включив до податкового кредиту відповідну суму ПДВ на підставі зареєстрованої податкової накладної продавця через помилки в ній, які є перешкодою для такого включення, і не повідомив своєчасно про помилку продавця, внаслідок чого покупець втратив право на податковий кредит, то слід вважати, що він зазнав збитків внаслідок власної бездіяльності, а тому такі збитки не можуть бути стягнуті з продавця».
Матеріалами справи підтверджено, що ПрАТ «НЕК «Укренерго», отримавши податкові накладні у 2019-2020 роках, не ініціювало процедури їх виправлення у розумні строки. Разом з тим, розрахунки коригування № 1342, № 1343, № 1344, датовані січнем 2020 року, були фактично надіслані Відповідачу для реєстрації лише у вересні 2022 року (що підтверджується квитанціями M.E.Doc). Тобто Позивач зволікав понад 2,5 роки.
Згідно з п. 192.1 ст. 192 ПК України зменшення податкових зобов`язань постачальника можливе лише після реєстрації розрахунків коригування покупцем. Направлення документів на межі або поза межами 1095-денного строку створювало для Відповідача реальний ризик застосування фінансових санкцій з боку ДПС та неможливість зменшення власних зобов`язань.
Відтак, суд апеляційної інстанції вважає, що між діями Відповідача (реєстрацією податкових накладних, хоч і з можливими недоліками) та збитками Позивача відсутній прямий причинно-наслідковий зв`язок. Втрата права на податковий кредит є прямим об`єктивним наслідком пасивної, недобросовісної поведінки самого позивача, який, маючи організаційні ресурси, не забезпечив своєчасного коригування податкового обліку спільно з контрагентом.
Стаття 3 Цивільного кодексу України вимагає від учасників цивільного обороту діяти добросовісно, розумно та враховувати інтереси один одного. Верховний Суд чітко констатував: якщо в зареєстрованій податковій накладній є помилки, вони не є нездоланною перешкодою для отримання податкового кредиту їх можна і треба виправити за допомогою розрахунку коригування (РК). Покупець, виявивши помилку, зобов`язаний своєчасно повідомити про неї продавця. Якщо ПрАТ «НЕК «Укренерго» пасивно прийняло накладні, поставило відмітку «Прийнято контрагентом» і мовчало роками, воно порушило стандарт поведінки добросовісності та обачливості під час здійснення господарської діяльності. Водночас для стягнення збитків за ст. 22 ЦК України обов`язковою умовою є те, щоб збитки були прямим і невідворотним наслідком дій саме Відповідача. Проте, якщо Позивач втратив право на податковий кредит через те, що зволікав і не звертався до Відповідача про виправлення помилок протягом установлених законом 1095 днів
Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що ПрАТ "НЕК "Укренерго" самостійно оцінив правомірність дій відповідача при реєстрації податкових накладних (не повідомивши контрагента про необхідність внесення виправлень) і на власний ризик ухвалив рішення про не включення вказаної суми ПДВ до складу податкового кредиту. Заявляючи вимогу про стягнення збитків, які становлять суму ПДВ, що може бути включена до складу податкового кредиту, поза межами фіскального контролю та обліку, Позивач намагається фактично отримати ці кошти (можливу суму податкового кредиту, на яку він має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду) не в порядку, встановленому Податковим кодексом України, а безпосередньо в порядку стягнення цієї суми як збитків з Відповідача через рішення суду як примус від імені держави, що є неприпустимим та містить ознаки зловживання правом - п.6 ст.13 ЦК України.

Щодо відхилення судом висновку судово-економічної експертизи

В цій частині своєї апеляційної скарги апелянт наголошує, що суд першої інстанції безпідставно проігнорував Висновок експерта від 18.07.2025 № 18-07/25. 
Колегія суддів відхиляє цей довід позивача з таких підстав.
Згідно зі ст. 104 ГПК України висновок експерта не має для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюється разом з іншими доказами за правилами ст. 86 цього Кодексу. Експерт у галузі економіки підтверджує лише арифметичну та бухгалтерську відповідність відображених операцій первинним документам. Проте експерт не уповноважений надавати правову кваліфікацію діям сторін: він не може встановити наявність вини, обґрунтувати причинно-наслідковий зв`язок або констатувати факт порушення ст. 3 ЦК України (добросовісність поведінки).
Суд першої інстанції правомірно вказав, що арифметичне підтвердження суми невідшкодованого ПДВ у висновку експерта не замінює собою обов`язку позивача довести наявність правових підстав для стягнення цих сум як збитків за ст. 22 ЦК України. Відхилення цього доказу як такого, що не доводить складу правопорушення відповідача, є мотивованим.

Щодо посилань на практику Верховного Суду

В цій частині, обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу скаржник посилається на те, що суд першої інстанції помилково послався на постанову Верховного Суду від 12.04.2024 у справі №640/9720/23 (яка стосується триваючого правопорушення при несвоєчасній реєстрації ПН), оскільки в цій справі йдеться про неідентифіковані господарські операції.
Колегія суддів погоджується, що обставини адміністративної справи №620/9720/23 не є абсолютно тотожними, оскільки стосуються публічно-правових штрафів. Однак згадка судом першої інстанції цього рішення у мотивувальній частині не призвела до ухвалення неправильного по суті рішення.
Суд першої інстанції при вирішенні цього спору обґрунтовано застосував правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 01.12.2023 у справі №926/3347/22 та Верховного Суду від 18.02.2025 у справі №906/41/24. Зокрема, Верховний Суд зазначив, що відсутність матеріалів податкової перевірки не звільняє суд від обов`язку самостійно оцінювати дії сторін; при цьому встановлення факту бездіяльності покупця, який своєчасно не повідомив продавця про виявлені помилки в податкових накладних та не ініціював погодження розрахунку коригування, є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні позову про стягнення збитків.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно до статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Нормою ст. 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржене судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За результатами апеляційного перегляду справи колегія суддів встановила, що оскаржене рішення суду першої інстанції ухвалено у відповідності до вимог чинного законодавства, при повному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, підстави для його зміни чи скасування в розумінні приписів статті 277 ГПК України відсутні. Натомість викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції, а тому в її задоволенні слід відмовити.

Судові витрати

Згідно вимог статті 129 ГПК України, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги судові витрати покладаються на апелянта.
Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу залишити без задоволення. 
Рішення Господарського суду Черкаської області від 02.12.2025 у справі №925/816/25 залишити без змін.
Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України. 
Повний текст постанови складено та підписано, - 11.06.2026. 
Головуючий суддя В.А. Корсак 

Судді С.О. Алданова

О.О. Євсіков