УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №274/5705/25 Головуючий у 1-й інст. Хоцька Л. М. 
Номер провадження №33/4805/321/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП  Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Шлінчака Івана Олександровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Шлінчака Івана Олександровича, яка подана в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29 вересня 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,
встановив:

Постановою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду,  05.08.2025 о 06 год 26 хв в м Бердичеві по вул Житомирській, 64, ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Polo», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 а) ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.  
Не погоджуючись з постановою судді місцевого суду, адвокат Шлінчак І.О. в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях його підзахисного, посилаючись на незаконність постанови, неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Зокрема, зазначає, що роздруківка результату огляду за допомогою приладу Drager Alcotest 6810 є неналежним доказом, оскільки не містить відомостей щодо калібрування, повірки та сертифікації застосованого технічного засобу, а також інших ідентифікуючих даних. При цьому, всупереч вимогам п.3 розділу ІІ Інструкції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, до матеріалів справи не долучено документів, які б підтверджували належність та справність зазначеного технічного засобу. Крім того, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння не містить відомостей про особу, яка його склала, зокрема її посаду, найменування підрозділу поліції та підпис, що, на думку захисника, свідчить про його недопустимість як доказу. Також захисник вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей щодо результатів огляду на стан сп`яніння. Окремо зазначає, що відеозапис, долучений до матеріалів справи, отриманий з порушенням вимог законодавства, оскільки відсутні документи, які б підтверджували законність його використання та копіювання, у зв`язку з чим такий доказ не може вважатися допустимим. За наведених обставин вважає, що вина ОСОБА_1 не підтверджена належними та допустимими доказами і не доведена поза розумним сумнівом.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.
За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а у разі незгоди особи на проведення огляду з використання спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні положення містяться у п.п.6,7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735. 
Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст.251 КУпАП.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за порушення ним п.2.9 а) Правил дорожнього руху, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП. 
Як правильно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №757770 від 05.08.2025, відповідно до якого 05.08.2025 о 06 год 26 хв в м Бердичеві по вул Житомирській, 64, ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Polo», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 а) ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу Alcotest Drager 6810 (а.с.2); роздруківкою чеку тестування на алкоголь, результат тесту – 1,05 проміле (а.с.3);  актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що огляд  ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей) та за результатами огляду  ОСОБА_1 на стан сп`яніння проба позитивна – 1,05 проміле (а.с.4); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.08.2025 (а.с.5); розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП(а.с.6); розпискою про ознайомлення водія з вимогами ч.1 ст.266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом (а.с.7); розпискою щодо передачі керування особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування (а.с.8); розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу (а.с.9) копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №741137 від 05.08.2025 про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП, ч.5 ст.121 КУпАП (а.с.10); диском з відеозаписами фіксації обставин події (а.с.13). 
Суддя місцевого суду надав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Доводами апеляційної скарги висновків суду не спростовано.
Матеріалами справи об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення, які є достатніми для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 . Досліджені суддею докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Alcotest Drager 6810», результат якого показав позитивну пробу 1,05 проміле, що перевищує цифровий показник 0,2 проміле алкоголю в крові, встановлений п.7 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015. З отриманим результатом огляду ОСОБА_1 погодився, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у графі «з результатом згоден» та протокол про адміністративне правопорушення підписав без будь-яких зауважень. Водія відсторонено від керування транспортними засобами.
Відеозапис, долучений до матеріалів справи, на який міститься посилання у протоколі про адміністративне правопорушення, сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки фіксує обставини, які відносяться до зазначеної у протоколі події. Відеоматеріал наявний у достатньому об`ємі для з`ясування дійсних обставин, які мають значення для справи та які є достатніми для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 . 
Під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 та оформлення відносно нього адміністративних матеріалів працівниками поліції не допущено порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 (далі - Інструкція), Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, ст.ст.256, 266 КУпАП, які могли б бути підставою для визнання такого огляду недійсним, а складених процесуальних документів - недопустимими доказами. 
Доводи апеляційної скарги про відсутність у роздруківці приладу Драгер відомостей щодо калібрування та сертифікації застосованого газоаналізатора не спростовують факту перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, встановленого на підставі сукупності досліджених у справі доказів. Відсутність чіткого відображення окремих написів та цифрових позначень у роздруківці приладу пояснюється особливостями термодруку таких чеків, зокрема поступовим вигоранням тексту та цифрових даних з плином часу. Пункт 3 розділу ІІ Інструкції, на який посилається захисник, не містить обов`язкової вказівки щодо долучення до матеріалів справи сертифіката відповідності чи свідоцтва про повірку спеціального технічного засобу. При цьому сторона захисту не була позбавлена можливості витребувати в уповноваженої особи інформацію про повірку та калібрування спеціального технічного засобу у разі виникнення сумнівів у правильності отриманого результату тестування, однак таким правом не скористалась. Крім того, відповідно до п.5 розділу ІІ Інструкції сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки надаються на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, проте, як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 такої вимоги не висловлював.
За таких обставин доводи сторони захисту щодо сумнівів у достовірності отриманого за допомогою спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6810 результату огляду ґрунтуються на припущеннях та не спростовують встановлених судом обставин.
Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння не є єдиним доказом у справі, а виступає одним із джерел доказування, який оцінюється разом з іншими матеріалами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, результатами огляду із застосуванням спеціальних технічних засобів, відеозаписами. Факт відсутності в акті огляду окремих реквізитів, на які посилається адвокат в апеляційній скарзі, не є безумовною підставою для визнання такого доказу недопустимим, оскільки такі недоліки мають формальний характер та не свідчать про недостовірність зафіксованих у ньому обставин.При цьому з відеозапису вбачається, що після проведення огляду ОСОБА_1 було повідомлено результат тестування - 1,05 ‰, з яким він був ознайомлений та особисто поставив підпис в акті огляду, будь-яких заперечень щодо результату огляду чи порядку його проведення на місці події не висловлював. 
Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винуватість ОСОБА_1  в інкримінованому йому правопорушенні, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови. 
При цьому, суд апеляційної інстанції враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).
Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.
Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, не надано.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.
Керуючись ст.294 КУпАП, суд –
постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Шлінчака Івана Олександровича, яка подана в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29 вересня 2025 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич