КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2026 року м. Київ

Унікальний номер справи № 756/15334/23
Апеляційне провадження № 22-ц/824/8864/2026

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,
суддів - Євграфової Є.П., Саліхова В.В.,
за участю секретаря судового засідання - Марченка М.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 09 лютого 2026 року та додаткове рішення Оболонського районного суду міста Києва від 02 березня 2026 року, ухвалені під головуванням судді Тихої О.О., справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів, стягнення грошових коштів, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користьОСОБА_1  грошові кошти у розмірі еквівалентно 16 000 доларів США, з яких: 8 000,00 доларів США - сплачені за договором про надання послуг з розробки архітектурного проекту та дизайну будинку № DP-77 від 01.07.2019; 8 000,00 доларів США - пеня за прострочення виконання договору (т. 1 а.с. 1-10).
В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 01.07.2019 року між ОСОБА_1 (замовником) та ФОП ОСОБА_2 (виконавцем) укладено Договір № DP-77 про надання послуг з розробки архітектурного проекту та дизайну одноповерхового житлового будинку з цокольним поверхом на ділянці АДРЕСА_1 , загальною площею 200 кв.м. 
Відповідно до п. 4.1 Договору, загальна вартість Договору складає 16 000,00 доларів США: 8 000,00 доларів США - за проектування будинку; 8 000,00 доларів США - за дизайн інтер`єру.
Відповідно до п. 4.2 Договору, до початку робіт замовник вносить попередню оплату виконавцю у розмірі 50% оплати вартості робіт за проектування будинку, що становить 4 000,00 доларів США.
У подальшому оплата робіт здійснюється поетапно згідно переліку робіт, визначених у Додатку № 1 до Договору. Друга оплата становить 30% від вартості робіт проектування будинку і становить 2 800,00 доларів США (п. 4.3 Договору).
Остаточний розрахунок за проектування будинку дорівнює 20% та становить 1 200,00 доларів США (п. 4.4 Договору).
Згідно з п. 3.1 Договору загальний термін повного виконання робіт - 120 робочих днів з моменту внесення авансу, але, у разі затримки з боку замовника погоджування та оплати, термін виконання збільшується на цей період.
01.07.2019 року позивач у повному обсязі здійснив на користь відповідача оплату послуг з проектування будинку у розмірі 8 000,00 доларів США. Однак, усупереч п. 3.1 Договору, виконавець надала пропозиції щодо проекту будинку лише 17.04.2020 року, тобто роботи в обумовлений у договорі строк не виконала.
Крім того, в ході підготовки проекту виконавець неодноразово порушувала терміни здачі роботи, не брала до уваги побажання замовника стосовно проектних робіт, не консультувала замовника щодо проектної документації, будівельних матеріалів, приймала економічно не обґрунтовані рішення без погодження із замовником. Спроектований будинок має суттєві недоліки при проектуванні, що виражаються у безпідставно надмірно завищеному використанні будівельних матеріалів при будівництві, не враховує особливості місцевості, створений з метою завищення ціни на роботи і матеріали при будівництві. Також, відповідно до наданої відповідачем пропозиції проекту будинку його загальна площа становить 397,65 кв.м, що значно перевищує площу будинку, обумовлену Договором, і таке збільшення не було погоджено з позивачем.
Таким чином, неправомірними діями відповідача, які пов`язані з невиконанням умов укладеного договору, використанням коштів позивача, останньому завдано майнові збитки у розмірі 8 000,00 доларів США, які позивач просить стягнути з відповідача.
Враховуючи, що відповідач мав виконати роботи у строк до 17.12.2019 року, однак станом на час подання позову роботи не виконані, позивач на підставі ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» просив стягнути з відповідача на свою користь пеню у розмірі 8 000,00 доларів США, нараховану за період з 17.12.2019 до 17.12.2020 з розрахунку: 240 доларів США (3% від суми невиконаних робіт за договором) х 365 днів прострочення), та зменшену до 8 000,00 доларів США (т. 1 а.с. 1-10).
27.12.2023 року представник відповідача - адвокат Бобиль В.В. подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову (т. 1 а.с. 31-32).
На обґрунтування відзиву зазначив, що надана позивачем відомість видачі грошових коштів не містить посилання на Договір, ідентифікацію особи, яка видала і отримала кошти, підстави та дати такого отримання. Відповідач у відомості не розписувалася та кошти, зазначені у ній, не отримувала. 
У позові конкретно не зазначено, які саме недоліки має проект виконавця, в чому полягає його невідповідність укладеному договору, в чому полягає «завищення ціни на роботи і матеріали при будівництві», не надані докази того, що позивач систематично звертався до відповідача з проханнями виконати роботу відповідно до технічного завдання та укладеного договору. Збільшення загальної площі будинку відбулося саме з ініціативи позивача.
У пункті 3.4 Договору для замовника передбачений триденний термін для обґрунтованих заперечень, в іншому випадку роботи вважаються такими, що виконані належним чином та в строк. 
Позивач визнав, що проект будівництва був ним отриманий 17.04.2020 року, тобто термін для зауважень сплинув 21.04.2020 року, але самі зауваження (без конкретної аргументації) були викладені в претензії від 04.04.2023 року за вих. №1, тобто після спливу трьох років з дати отримання проекту. 
Поведінка позивача є суперечливою, оскільки з одного боку він стверджує, що проектні роботи на сьогоднішній день не виконані, а з іншого зазначає дату отримання проекту 17.04.2020 року, який надав суду. 
Також, позивач вимагає повернути 1 200,00 доларів США, нібито сплачені відповідачу, які відповідно до п. 4.4. Договору мали бути сплачені тільки після підписання акту приймання-передачі виконаних робіт, тож, якби роботи були дійсно неякісними та не прийнятими, позивач надав би обґрунтовані заперечення, а не оплатив їх.
Згідно з п.5.6. Договору, у разі відмови Замовника від подальшого виконання Договору, суми, що перераховані в якості попередньої оплати не повертаються, а зараховуються в якості не отриманого прибутку. Крім того, замовник зобов`язаний оплатити роботи, що проведено виконавцем на момент відмови від виконання Договору. 
В порушення ст.ст.525, 526 ЦК України та умов Договору позивач не оплатив вартість робіт виконавця, отримавши при цьому результат його робіт - проект житлового будинку, і безпідставно вимагає від відповідача повернення коштів, які не були ним сплачені.
Позивачем безпідставно нарахована пеня з огляду на те, що згідно з п. 3.1 Договору загальний термін виконання робіт - 120 робочих днів з моменту внесення авансу, проте позивачем аванс не був сплачений, а підпис відповідача у відомості про його отримання є підробленим. У відомості не вказана дата передачі авансу у розмірі 4 000,00 дол. США, тож не зрозуміло, з якого числа починає спливати 120-денний термін виконання робіт. Також не зрозуміло, чому позивач нарахував пеню до 17.12.2020 року, одночасно вказуючи дату отримання проекту - 17.04.2020 року (т. 1 а.с. 31-32).
15.02.2024 представником позивача - адвокатом Кобилянським М.В. подана відповідь на відзив (т. 1 а.с. 107-113), у якій останній додатково зазначив, що надана позивачем відомість видачі грошових коштів є належним доказом, оскільки у ній зазначені суми коштів, які отримала відповідач від позивача, які відповідають розмірам, обумовленим у Договорі, які позивач мав поетапно сплачувати відповідачу. Про те, що відповідач дійсно отримала від позивача кошти за розробку проекту будинку у розмірі 8 000,00 доларів США свідчить також те, що вона не зверталася до позивача з вимогами про необхідність здійснити таку оплату. Твердження відповідача про те, що зміна проектної площі будинку відбулася з ініціативи позивача, не відповідають дійсності, жодних додаткових угод до Договору між ними не укладалося. Разом з тим, будь-які зміни до Договору мають вноситися шляхом укладання додаткових угод, а будь-яка зміна вихідних даних, виконання додаткових робіт, зміна обсягу робіт має погоджуватися в окремих актах-приймання робіт. Також у порушення п.3.3 Договору відповідач, розуміючи, що роботи за Договором виконані неякісно та не в строк, не надала жодного акту приймання-передачі виконаних робіт, який позивач мав погодити або не погодити протягом трьох календарних днів, тим самим позбавивши позивача права надати свої обґрунтовані заперечення. Передача позивачу проекту будівництва не підтверджує самого факту отримання ним як замовником робіт, обумовлених Договором. За весь час розробки проекту будівництва сторонами не підписано жодного акту приймання-передачі виконаних робіт, що свідчить про те, що позивач не прийняв роботи. Не свідчить про виконання робіт відповідачем і те, що позивач одразу здійснив повну оплату за Договором, оскільки це не заборонено Договором і про це попросила сама відповідач, з якою у позивача були дружні довірливі стосунки (т. 1 а.с. 107-113).
Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 09 лютого 2026 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про захист прав споживачів, стягнення грошових коштів (т. 2 а.с. 17-22).
Додатковим рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 02 березня 2026 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 витрати, пов`язані з проведенням судової почеркознавчої експертизи, у розмірі 18 932, 00 грн. (т. 2 а.с. 37).
Не погодившись з рішенням районного суду, 04 березня 2026 року представник ОСОБА_1 - адвокат Борисенко О.В. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовну заяву, стягнути з відповідача судові витрати (т. 2 а.с. 41-49).
На обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим, винесеним в результаті неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.
Посилався на обставини, викладені в позовній заяві.
Вказував, що після проведення експертизи та ознайомлення із висновками, стороною відповідача було визнано факт отримання 4000 доларів США та продовжується заперечуватися факт отримання ще 4000 доларів США. Така поведінка відповідача може свідчити про намагання будь-яким чином уникнути обов`язку повернення грошових коштів за порушення умов договору. /В той же час, позиція позивача стосовно обставин укладення договору з відповідачем чітка і послідовна. Позивач стверджував, що виплатив відповідачу суму в розмірі 8 000 доларів США до завершення виконання в повному обсязі всіх робіт відповідно до Додатку № 1 договору та на підтвердження виплати їй грошових коштів підписував у відповідача відомість видачу грошових коштів.
Стороною позивача на підтвердження своїх вимог було надано відповідно договір № DP-77 від 01 липня 2019 року з додатками, підписаний відповідачем та відомість про видачу грошових коштів підписану відповідачем. В той же час, стороною відповідача на підтвердження своєї позиції не надано жодних доказів. В тому числі не надано жодного акту приймання-передачі виконаних робіт, який повинен бути розглянутий та підписаний замовником, що могло б свідчити про те, що замовник дійсно отримав об`єм відповідних послуг від виконавця та від подальшої оплати його послуг відмовився.
Крім того, звертав увагу, що ніяких додатків до договору з приводу виконання додаткових робіт між замовником і виконавцем не укладалось, як відповідно і не укладалось з даного приводу і окремих актів приймання-передачі виконаних робіт, що святить про те, що виконавець не погоджував із замовником змін при виконанні послуги з розробки архітектурного рішення та дизайну об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі щодо термінів виконання робіт, збільшення загальної площі будинку, збільшення кошторису з виконання робіт (т. 2 а.с. 41-50).
Не погоджуючись з додатковим рішенням районного суду, 26 березня 2026 року представник ОСОБА_1 - адвокат Борисенко О.В. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив оскаржуване додаткове рішення скасувати та відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що заявником було пропущено строк для звернення до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення (т. 2 а.с. 69-75).
08 червня 2026 року, тобто у строк визначений ухвалою Київського апеляційного суду від 26 травня 2026 року, представник ФОП ОСОБА_2 - адвокат Бобиль В.В. подав відзив в якому апеляційні скарги просив залишити без задоволення, а оскаржувані рішення без змін (т. 2 а.с. 114, 120-124).

У судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_1 - адвокат Кобилянський М.В.підтримав скаргу і просив її задовольнити. Представник ФОП ОСОБА_2 - адвокат Бобиль В.В. апеляційні скарги просив залишити без задоволення.
Інші особи,які берутьучасть усправі досуду неприбули, прочас тамісце розгляду справи були сповіщені повідомленнями на зазначені ними адреси із забезпеченням технічної фіксації таких повідомлень, тобто належним чином, про що у справі є докази. Апелянт ОСОБА_1 та його інший представник - адвокат Борисенко О.В. про розгляд справи апеляційним судом 18 червня 2026 року були сповіщені, кожен окремо, 27 травня 2026 року повідомленнями до їх Електронних кабінетів в ЄСІТС із забезпеченням технічної фіксації таких повідомлень. Факт належного сповіщення ОСОБА_1 підтвердив в суді його представник - адвокат Кобилянський М.В. про що свідчить протокол та звукозапис судового засідання. Повідомлення ФОП ОСОБА_2 повернулось із відмітками працівників пошти про відсутність адресата за зазначеною нею адресою, заяви про зміни адреси місця проживання (перебування) від вказаної особи до суду не надходили. Проте, належне повідомлення ФОП ОСОБА_2 підтвердив в суді її представник - адвокат Бобиль В.В.  (т. 2 а.с. 116-119, 125-131, 140).
Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні. Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою. 
Відповідно до частини 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. 
Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 759/14068/19 (провадження № 61-8505св22).
Поряд з цим, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі «Шульга проти України», № 16652/04). При цьому запобігати неналежній і такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі - завдання саме державних органів (див. рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі «Мусієнко проти України», № 26976/06).
Зважаючи на вимоги п. 2 ч. 8 ст. 128, ч. 5 ст. 130, ст. 131, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.07.2019 року між ОСОБА_1 (замовником) та ФОП ОСОБА_2 (виконавцем) було укладено Договір № DP-77 (т. 1 а.с. 14-17), відповідно до п. 1.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим договором , виконавець зобов`язується виконати послуги з розробки архітектурного рішення та дизайну, а замовник зобов`язується сплатити такі послуги. Повний перелік послуг, що надаються за даним договором, перелічений в Додатку № 1 та Додатку № 2.
Місцезнаходження об`єкту (Об`єкт): АДРЕСА_2 , ділянка, загальною площею 15 га (згідно даних Замовника) (п. 1.2. договору).
Цільове призначення Об`єкту: одноповерховий будинок з цокольним поверхом, загальною площею 200 кв.м. (п. 1.3. договору).
У разі, якщо замовник здійснює зміну матеріалів, предметів інтер`єру або окремих архітектурних елементів без погодження з виконавцем, то останній не несе будь-якої відповідальності а наслідки подібної заміни (п. 1.4. договору).
Розділом 2 Договору визначені права та обов`язки сторін. 
Так, згідно з п. 2.1. Виконавець зобов`язалася: якісно та в строк, вказаний у Договорі, виконати замовлені роботи (пп. 2.1.1.); виконати обмірювальні роботи об`єкту (пп. 2.1.2.); надати замовнику виконані роботи згідно з Додатком № 1 та Додатком № 2, а також Додатком № 3 (за бажанням замовника)(пп. 2.1.3.).
Згідно з п. 2.2. Замовник зобов`язався: прийняти виконані роботи за актами приймання-передачі, які є невід`ємною частиною Договору, або обґрунтувати свою відмову від прийняття виконаних робіт (пп. 2.2.1.); провести остаточні розрахунки протягом 3 (трьох) днів з дня підписання Акту приймання-здачі (п. 2.2.2.); надати виконавцю завдання на розробку архітектурного рішення об`єкту (п. 2.2.3.); забезпечити виконавцю доступ на об`єкт у будь-який час (пп. 2.2.4); своєчасно надавати виконавцю необхідну документацію та інформацію (пп. 2.2.5.); протягом 2 (двох) календарних днів з моменту отримання розглядати пропозиції виконавця та затверджувати або відхиляти їх (пп. 2.2.6.).
Відповідно до п. 3.1 Договору загальний термін повного виконання робіт - 120 (сто двадцять) робочих днів з моменту авансу робіт, але в разі затримок з боку замовника погоджування та оплати, термін виконання збільшується на цей період.
Виконавець має право достроково виконати роботи і передати їх замовнику (п. 3.2 Договору).
Пунктом 3.3. Договору визначено, що при виконанні робіт виконавець надає замовнику Акт приймання-передачі виконаних робіт, який повинен бути розглянутий та підписаний замовником протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту отримання.
У разі ненадходження від замовника протягом 3 (трьох) календарних днів підписаного Акту приймання-передачі виконаних робіт або обґрунтованих заперечень, Акт вважається таким що підписаний, а роботи такими, що виконані належним чином та в строк (п. 3.4 Договору).
Відповідно до п.4.1 Договору, загальна вартість Договору складає 16 000,00 доларів США: 8 000,00 доларів США - за проектування будинку; 8 000,00 доларів США - за дизайн інтер`єру.
Відповідно до п. 4.2 Договору до початку робіт замовник вносить попередню оплату виконавцю у розмірі 50% оплати вартості робіт за проектування будинку, що становить 4 000,00 доларів США.
Оплата робіт здійснюється поетапно згідно переліку робіт (Додаток № 1). Друга оплата становить 30% від вартості робіт проектування будинку і складає 2 800,00 доларів США (п. 4.3 Договору).
Остаточний розрахунок за проектування будинку становить 20% та складає 1 200,00 доларів США, який сторони проводять протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту підписання Акту приймання-передачі виконаних робіт за Договором (п. 4.4 Договору).
Відповідно до п. 5.4 Договору, за порушення умов даного Договору винна сторона відшкодовує спричинені цим збитки у порядку, передбаченому чинним законодавством України.
Згідно з п. 5.6 Договору у разі відмови замовника від подальшого виконання Договору, суми, що перераховані в якості попередньої оплати не повертаються, а зараховуються в якості не отриманого прибутку. Крім того замовник зобов`язаний оплатити роботи, що проведено виконавцем на момент відмови від виконання Договору.
У разі затримки порядку оплати робіт, визначеному в розділі 4 даного Договору, строк виконання робіт збільшується пропорційно до кількості днів затримки оплати робіт (п. 5.7 Договору).
Згідно з п. 6.1 даний Договір набирає сили з моменту підписання обома сторонами і діє до 31 грудня 2019 року, але, у будь-якому випадку, до повного виконання зобов`язань кожною зі сторін.
Даний договір може бути розірваний в односторонньому порядку у випадках, передбачених законодавством (п. 6.3 Договору).
Пунктом 9.1 Договору визначено, що будь-які угоди сторін по договору та додатки до нього є невід`ємною частиною договору і вступають в силу з моменту їх підписання сторонами.
Будь-яка переписка (електронною поштою, месенджерами, іншими засобами зв`язку) є офіційною та такою, що підлягає виконанню сторонами (т. 1 а.с. 14-17).
В Додатку № 1 та Додатку № 2 до договору № DP-77 від 01.07.2019 року вказано перелік робіт та вартість робіт за договором на проектування будинку 200 кв.м. (т. 1 а.с. 18-19).
На підтвердження здійснення повної оплати робіт з проектування будинку за Договором № DP-77 від 01.07.2019 року позивачем надана до суду відомість видачі грошових коштів відповідачу на загальну суму 8 000,00 доларів США та отримання цих коштів відповідачем, яка, як стверджував позивач, розписалася про це у трьох рядках відомості, а саме: у першому рядку - за отримання коштів у сумі 4 000,00 доларів США; у другому рядку - за 2 800,00 доларів США; у третьому рядку - за 1 200,00 доларів США (т. 1 а.с. 20).
Відповідно до висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведеної судової почеркознавчої експертизи № 6779/24-32 від 21.04.2025, підпис від імені ОСОБА_2 у першому рядку у графі «Отримав» у відомості видачі грошових коштів виконаний ОСОБА_2 . 
Підписи від імені ОСОБА_2 у другому та третьому рядках у графі «Отримав» у відомості видачі грошових коштів виконані не ОСОБА_2 , а іншою особою. 
Рукописні (цифрові) записи: у графі «Дата» - «1.07.2019»; у графі «Сума дод. витрат» - «4000$ (четыре тысячи)»; у графі «Отримав» - «(Кореневская)»; у графі «Примітка» - «Аванс за І этап проект дома» у відомості видачі грошових коштів виконані ОСОБА_2 .
Цифрові записи: «2800$», «1200$» у графі «Сума дод. витрат» у відомості видачі грошових коштів, ймовірно виконані не ОСОБА_2 , а іншою особою (т. 1 а.с. 201-210).

Згідно ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).
Відповідно до статті 6 Цивільного Кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з положеннями частини першої статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За змістом ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно із ст. 837 ЦК України, за договором підряду, одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконатипевну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Частинами 1, 3 статті 843 ЦК України передбачено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.
Відповідно до ч. 1 ст. 846 УК України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду .
Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору (ч. 4 ст. 849 ЦК України)
Замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі (ч. 1 ст. 853 ЦК України).
Відповідно до ст. 887 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх.
До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з ч. 4 статті 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Статтею 889 ЦК України визначено обов`язки замовника за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт, зокрема, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.
Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Так, судом встановлено, що 01.07.2019 року між ОСОБА_1 (замовником) та ФОП ОСОБА_2 (виконавцем) було укладено Договір № DP-77 про надання послуг з розробки архітектурного проекту та дизайну одноповерхового житлового будинку з цокольним поверхом на ділянці АДРЕСА_1 , загальною площею 200 кв.м. (т. 1 а.с. 14-17),
Звертаючись до суду з вказаними позовними вимогами, ОСОБА_1 посилався на те, що відповідач порушила умови вказаного договору № DP-77 від 01.07.2019 року, зокрема, роботи в обумовлений у договорі строк не виконала, тому, вказане на думку позивача дає йому право, як замовнику, відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків на підставі ст. 849 ЦК України.
Позивач стверджував, що ним на виконання умов вказаного вище договору було сплачено на користь відповідача 8 000 доларів США, на підтвердження чого надав відомість видачі грошових коштів відповідачу на загальну суму 8 000,00 доларів США та отримання цих коштів відповідачем, яка, як стверджував позивач, розписалася про це у трьох рядках відомості, а саме: у першому рядку - за отримання коштів у сумі 4 000,00 доларів США; у другому рядку - за 2 800,00 доларів США; у третьому рядку - за 1 200,00 доларів США (т. 1 а.с. 20).
Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, посилалась на те, що визначений п. 3.1 Договору термін повного виконання робіт за Договором для неї не настав, оскільки позивачем не здійснено оплату робіт у повному обсязі, як визначено розділом 4 Договору, сплачений лише аванс у розмірі 4 000,00 доларів США, а отже строк виконання робіт збільшується пропорційно до кількості днів затримки оплати робіт за Договором.
За клопотанням сторони відповідача судом першої інстанції у справі було призначено судову почеркознавчу експертизу (т. 1 а.с. 154)
Відповідно до висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведеної судової почеркознавчої експертизи № 6779/24-32 від 21.04.2025, підпис від імені ОСОБА_2 у першому рядку у графі «Отримав» у відомості видачі грошових коштів виконаний ОСОБА_2 . 
Підписи від імені ОСОБА_2 у другому та третьому рядках у графі «Отримав» у відомості видачі грошових коштів виконані не ОСОБА_2 , а іншою особою. 
Рукописні (цифрові) записи: у графі «Дата» - «1.07.2019»; у графі «Сума дод. витрат» - «4000$ (четыре тысячи)»; у графі «Отримав» - «(Кореневская)»; у графі «Примітка» - «Аванс за І этап проект дома» у відомості видачі грошових коштів виконані ОСОБА_2 .
Цифрові записи: «2800$», «1200$» у графі «Сума дод. витрат» у відомості видачі грошових коштів, ймовірно виконані не ОСОБА_2 , а іншою особою (т. 1 а.с. 201-210).
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами фактів здійснення ним оплати за наступні етапи робіт за вказаним договором на суму 2 800,00 доларів США та 1 200,00 доларів США протягом строку дії договору (до 31.12.2019). Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 4 000,00 доларів США (2 800 + 1 200) у якості понесених збитків за невиконання умов договору відповідачем задоволенню не підлягають. За встановлених вище обставин, враховуючи, що повний розрахунок до теперішнього часу з відповідачем не проведений і строк виконання робіт, передбачений п. 3.1 Договору, для відповідача не настав, прострочення з боку відповідача не настало, оскільки, за умовами договору, строк виконання нею робіт збільшується пропорційно до кількості днів затримки оплати робіт з боку позивача.
Разом з тим, судом першої інстанції вірно зазначив, що у п. 5.6 Договору, у разі відмови замовника від подальшого виконання Договору, суми, що перераховані в якості попередньої оплати не повертаються, а зараховуються в якості не отриманого прибутку.
Таким чином, враховуючи, що позивач здійснив лише попередню оплату за Договором, проте в подальшому жодних оплат за наступні етапи робіт протягом строку дії договору до 31.12.2019 не здійснив, доказів звернення до відповідача з заявами або претензіями щодо порушення нею строків виконання зобов`язань за Договором суду не надав, у тому числі після отримання пропозиції по проекту будівництва 17.04.2020, грошові кошти у розмірі 4 000,00 доларів США, сплачені у якості попередньої оплати, не підлягають поверненню позивачу на підставі п. 5.6 Договору.
Тому, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача збитків у розмірі 8 000,00 доларів США, а також пені у розмірі 8 000,00 доларів США за прострочення виконання зобов`язання, задоволенню не підлягали.
Судом обґрунтовано не надана оцінка твердженням сторін щодо якості виконаних відповідачем робіт, оскільки підставою позовних вимог про відшкодування збитків позивачем зазначено саме невиконання відповідачем робіт в обумовлені у договорі підряду строки з посиланням на ст. 849 ЦК України, а передані відповідачем позивачу 17.04.2020 року пропозиції проекту будинку останнім не прийняті, оскільки відповідного Акту приймання-передачі, як передбачено умовами Договору, відповідач на затвердження позивачу не надавала. Натомість, відповідальність підрядника за неналежну якість робіт передбачена ст. 858 ЦК України, проте позовна заява такого правового обґрунтування не містить і вказані обставини, на переконання суду, є взаємовиключними, оскільки відшкодування збитків на підставі ст. 849 ЦК України має місце у разі, зокрема, невиконання робіт, а відшкодування збитків на підставі ст. 858 ЦК України - у разі виконання робіт підрядником неналежної якості, тобто з відступами від умов договору підряду або з іншими недоліками.
Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів у справі та не спростовують правильності висновків районного суду, тому відхиляються судом апеляційної інстанції.
Крім того, оскаржуючи додаткове рішення Оболонського районного суду міста Києва від 02 березня 2026 року, апелянт посилався на те, що заявником було пропущено строк для звернення до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення.
Однак, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що у відзиві на позовну заяву, сторона позивача просила судові витрати у справі покласти на позивача (т. 1 а.с. 32).
Згідно з рахунком № 2824 від 24.06.2024 Київського науково-дослідного інституту судових експертиз вартість призначеної експертизи становила 18 932,00 грн. і була сплачена відповідачем ОСОБА_2 , що підтверджується платіжною інструкцією № 0.0.3842012141.1 від 23.08.2024 (т. 1 а.с. 181). 
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України,інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.
Враховуючи, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, взявши до уваги висновок судової експертизи, вказана сума судових витрат, піддягала стягненню з позивача у справі.
Тому, додаткове рішення є обґрунтованим та скасуванню не підлягає.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстави для скасування рішень суду першої інстанції відсутні, а отже, слід відмовити в задоволенні апеляційних скарг, а рішення та додаткове рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скаргиОСОБА_1 - залишити без задоволення. 
Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 09 лютого 2026 року та додаткове рішення Оболонського районного суду міста Києва від 02 березня 2026 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 18 червня 2026 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

Є.П. Євграфова

В.В. Саліхов