Справа № 307/4364/25
Провадження № 2/307/1600/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 травня 2026 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Стецюк М.Д., секретар судового засідання Цех Г.М., за участю представника позивачки Кохман М.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тячівської державної нотаріальної контори, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про скасування заборони на відчуження,
В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник – адвокат Кохман Марія Василівна, звернулася до суду з позовною заявою до відповідача Тячівської державної нотаріальної контори,третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про скасування заборони на відчуження. 
В обґрунтування вимог зазначила, що позивачці ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок та земельна ділянка площею 0,0714 га, що розташовані в АДРЕСА_1 , що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на земельну ділянку та житловий будинок, які сформовані 15 травня 2019 року та 18 серпня 2018 року. 02 вересня 2025 року позивачка отримала інформацію із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно із якої відомо, що земельна ділянка кадастровий номер 2124410100:08:002:0331, площею 0,0714 га, та житловий будинок, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 перебувають під забороною. В інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зазначено, що Тячівська державна нотаріальна контора на підставі повідомлення б/н від 02 червня 1969 року Тячівського комбінату побутового обслуговування наклала заборону (архівний запис) на об`єкти нерухомості, земельну ділянку та житловий будинок. Ця помилка могла виникнути при присвоєнні номера житловому будинку та земельній ділянці, оскільки вулиця розбудовувалася і номер 23 був присвоєний житловому будинку ОСОБА_2 . Можливо вона брала кредити і таким чином могла бути накладена заборона на відчуження її власного житлового будинку. Позивачка є власницею житлового будинку АДРЕСА_1 та ніколи не брала кредитів та не позичала грошей, на її житловий будинок та земельну ділянку не могла бути накладена заборона. До позивачки не надходило жодних претензій чи вимог про несплату боргу, не ініціювалися судові справи та відповідні виконавчі провадження. Наявність в реєстрі інформація про чинну заборону на нерухоме майно є виключно наслідком того, що після виплати боргу ОСОБА_2 не було вчинено відповідних дій про зняття заборони. 
Враховуючи викладене, просить скасувати заборону (архівний запис) на відчуження нерухомого житлового будинку та земельної ділянки кадастровий номер 2124410100:08:002:0331 пл. 0.0714 га, що розташовані в АДРЕСА_1 , який накладено Державною нотаріальною конторою 02 червня 1969 року.
12 листопада 2025 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області прийнято до розгляду та відкрито провадження за позовом, призначено справу до підготовчого судового засідання, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 23 лютого 2026 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору  ОСОБА_2 .
21 квітня 2026 року ухвалою Тячівський районного суду Закарпатської області закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду.
В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала в повному обсязі з викладених підстав у позовній заяві та просила позов задовольнити. 
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини своєї неявки суд не повідомив. 
Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, про причини своєї неявки суд не повідомила. 
Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №166588346 від 15 травня 2019 року земельна ділянка кадастровий номер 2124410100:08:002:0331 площею 0,0714 га за адресою АДРЕСА_1 зареєстрована на праві приватної власності в повній частці за позивачкою ОСОБА_1 (а.с.9).
З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №133606033 від 08 серпня 2018 року житловий будинок площею 69,7 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 зареєстрований на праві приватної власності в повній частці за ОСОБА_1 (а.с.10).
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 441760789 від 02 вересня 2025 року встановлено, що на нерухоме майно за адресою:  АДРЕСА_1 , наявне обтяження: заборона (архівний запис) №3990702 від 02 листопада 2006 року, зареєстроване Тячівською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення б/н, 02 червня 1969 року Тячівський комбінат побутового обслуговування населення. Об`єкт обтяження: адреса: АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_2 . Архівний номер: НОМЕР_1 , 28 січня 2002 року, дата виникнення: 02 червня 1969 року, № реєстра 479014-206, внутрішній номер 0601СЕ3D22F3242D5C34, комментарий:1507-201/1969 (а.с.4).
Відповідно до рішення тридцятої сесії сьомого скликання Тячівської міської ради №3511 від 04 квітня 2019 року вбачається, що затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (кадастровий номер: 2124410100:08:002:0331) гр. ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) у власність, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Надано гр. ОСОБА_1 у власність земельну ділянку, розташовану у межах населеного пункту АДРЕСА_1 (кадастровий номер: 2124410100:08:002:0331) площею 0,0714 га за рахунок земель житлової та громадської забудови запасу Тячівської об`єднаної територіальної громади для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка)  (а.с.7). 
Згідно рішення виконкому Тячівської міської Ради депутатів трудящих №128 від 13 червня 1968 року виділено в безстрокове користування земельну ділянку під будівництво індивідуального житлового будинку в АДРЕСА_1 , площею 600 кв.м. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.27).
Відповідно до договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на правах особистої власності з числом кімнат від одної до п`яти включно від 15 червня 1968 року відомо, що на даній ділянці за адресою АДРЕСА_1 , площею 600 кв.м. забудовник ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зобов`язується побудувати житловий одноповерховий цегляний будинок, житловою площею 56,10 кв.м. (а.с.28).
Із листа Тячівської міської ради Закарпатської області №05-26/1459 від 10 грудня 2025 року адресованого адвокату Кохман М. відомо, що за результатами звернення громадянки ОСОБА_1 , рішенням виконавчого комітету Тячівської міської ради від 26 липня 2018 року №204 житловому будинку ОСОБА_1 присвоєно адресний номер АДРЕСА_1 (а.с.29,33).
Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії RM №037606 відомо, що ОСОБА_2 на підставі рішення 10 сесії 6 скликання №892 від 29 березня 2012 року Тячівської міської ради є власником земельної ділянки площею 0,0715 га, яка розташована в АДРЕСА_2 (а.с.64).
З свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого 08 квітня 1997 року державним нотаріусом Тячівської державної нотаріальної контори Боднар Е.Ш. серії ААІ №570070 вбачається, що спадкоємцем 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований в АДРЕСА_3 , який належав померлому ОСОБА_3 , є ОСОБА_2 , жителька АДРЕСА_3 (а.с.65).
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України, встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 1 ст. 15 ЦК України, визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує права.
У відповідності до положень статті 41, 55 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17 липня 1997 року (Закону № 475/97- ВР), визначено, що кожна фізична чи юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, які передбачені законом і загальними принципами міжнародного права.
У відповідності до ст. ст. 317, 319, 321 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно з ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 76 ЦПК України, встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулює Закон України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” від 01 липня 2004 року № 1952-ІУ.
Пунктом 4 частини 1 статті 4 вказаного Закону державній реєстрації підлягають речові права та їх обтяження, зокрема заборона відчуження та/або користування.
Умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна регулюються Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений Постановою КМУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 25 грудня 2015 р. № 1127. 
Згідно з статтею 73 Закону України "Про нотаріат", нотаріус накладає заборону відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, права на які підлягають державній реєстрації, частки у праві власності на таке майно: при посвідченні договору довічного утримання (догляду), спадкового договору; за зверненням органу опіки та піклування з метою захисту особистих і майнових прав та інтересів дитини, яка має право власності або проживає у жилому будинку, квартирі, іншому приміщенні, на відчуження якого накладається заборона; при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно спадкоємцям фізичної особи, оголошеної померлою; у разі смерті одного з подружжя, яке склало спільний заповіт подружжя; при посвідченні договору про придбання об`єкта житлової нерухомості (у тому числі інвестування/фінансування його будівництва), земельної ділянки, на якій розташовано такий об`єкт, частки у праві власності на таке майно з використанням житлового сертифіката відповідно до частини сімнадцятої статті 8 Закону України "Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України"; в інших випадках, встановлених законодавством.
У відповідності до статті 74 Закону України "Про нотаріат" нотаріус знімає заборону відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, права на які підлягають державній реєстрації, частки у праві власності на таке майно у зв`язку із: повідомленням кредитора (позикодавця) про погашення позики (кредиту); припиненням, розірванням іпотечного договору, договору застави, ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору, іншого договору, на підставі якого було накладено заборону відчуження; смертю відчужувача за договором довічного утримання (догляду), спадковим договором або смертю другого з подружжя, що уклали спадковий договір; смертю другого з подружжя, яке склало спільний заповіт подружжя; відчуженням майна, переданого під виплату ренти; спливом строку, на який накладено заборону відчуження; рішенням суду; судовим рішенням про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою, про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; зверненням органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; в інших випадках, встановлених законодавством.
Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, затверджено Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.
Згідно з п.п. 4.1. п. 4 гл.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, нотаріус у випадках, встановлених законодавством, знімає заборону відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, права на які підлягають державній реєстрації, частки у праві власності на таке майно, а також рухомого майна. Нотаріус, який знімає заборону, накладену іншим нотаріусом, направляє за місцем зберігання справи, що містить відомості про накладання заборони, повідомлення про її зняття.
Таким чином, заборона на відчуження нерухомого майна - житлового будинку та земельної ділянки, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які належать позивачці ОСОБА_1 порушує права та законні інтереси позивачки, оскільки унеможливлює переоформлення, користування та розпоряджання даним майном.
За встановлених судом обставин, з метою захисту прав та законних інтересів позивачки на володіння, користування та розпорядження своїм майном та враховуючи те, що Тячівська державна нотаріальна контора Закарпатської області немає визначених законодавством підстав для зняття за заявою позивачки заборони на відчуження об`єктів нерухомого майна, а позивачка позбавлена можливості реалізувати свої права як власник нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог позивачки та необхідність захисту її прав шляхом скасування такої заборони та задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, 

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.
Скасувати заборону (архівний запис) на нерухоме майно - відчуження земельної ділянки та житлового будинку АДРЕСА_1 , яка зареєстрована Тячівською державною нотаріальною конторою від 02 листопада 2006 року, реєстраційний номер обтяження 3990702 на підставі повідомлення б/н, 02 червня 1969 року Тячівський комбінат побутового обслуговування населення, власник ОСОБА_2 . Архівний номер: 3226343LVOV36, архівна дата 28 січня 2002 року, дата виникнення: 02 червня 1969 року, № реєстра 479014-206, внутрішній номер 0601СЕ3D22F3242D5C34, комментарий:1507-201/1969.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання).
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Відомості про учасників справи:
Позивачка – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач – Тячівська державна нотаріальна контора, адреса місцезнаходження: 90500, м. Тячів, вул. Незалежності, 30, Тячівського району, Закарпатської області, код ЄДРПОУ 02884003.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – ОСОБА_2 , жителька: АДРЕСА_5 .
Повний текст рішення суду складено 14 травня 2026 року.

Суддя М.Д. Стецюк