КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 року місто Київ
єдиний унікальний номер справи: 372/814/25
номер провадження: 22-ц/824/1542/2026
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 
головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач), суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Обласова Сергія Анатолійовича на рішення Обухівського районного суду Київської області від 05 червня 2025 року у складі судді Тиханського О.Б., у справі за позовом акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
У лютому 2025 року акціонерне товариство «Таскомбанк» (далі - АТ «Таскомбанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовна заява мотивована тим, що 13 березня 2023 року між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 було укладено заяву - договір №3421508-943 про надання споживчого кредиту «Зручна готівка Максимум». Відповідно до п.1 р.1 кредитного договору, позичальник просив надати йому споживчий кредит на власні потреби в рамках кредитного продукту «Зручна готівка Максимум» на умовах договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб на наступних умовах: п.1.2.2 загальна сума кредиту: 49 932 грн 40 коп.; п.1.2.6 строк кредиту: 36 місяців; п.1.2.9 проценти за користування кредитом: 0,01% річних; п.1.4 комісія за обслуговування кредиту: 4,9% щомісячно. Відповідно до п.1.11 банк зобов`язується надати позичальнику на умовах цієї заяви-договору кредит шляхом зарахування коштів в сумі, визначеній в п.1.1.1 даного розділу, з оформленням такої виплати відповідно до законодавства України: на власні потреби у сумі 49 932 грн 40 коп. на поточний рахунок НОМЕР_1 в АТ «Таскомбанк».
Вказував, що АТ «Таскомбанк» свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти у спосіб, зазначений в кредитному договорі. Однак відповідач свої зобов`язання щодо своєчасного погашення кредиту та процентів не виконав, внаслідок чого станом на 28 січня 2025 року утворилась заборгованість у розмірі 59 591 грн 24 коп., яка складається із: заборгованості по тілу кредиту (в тому числі прострочена) у розмірі 32 675 грн 27 коп.; заборгованості за відсотками (в тому числі простроченим) у розмірі 02 грн 38 коп.; заборгованості за коміісією (в тому числі простроченій) у розмірі 26 913 грн 59 коп.
З урахуванням наведеного, АТ «Таскомбанк» просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за заявою-договором №3421508-943 від 13 березня 2023 року у розмірі 59 591 грн 24 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту (в тому числі прострочена) у розмірі 32 675 грн 27 коп.; заборгованість за відсотками (в тому числі простроченим) - 02 грн 38 коп.; заборгованість по комісії (в тому числі простроченій) -26 913 грн 59 коп.
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 05 червня 2025 року позов АТ «Таскомбанк» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Таскомбанк» заборгованість у розмірі 59 591 грн 24 коп.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Таскомбанк» судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Обласов С.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, яким у задоволенні позову АТ «Таскомбанк» відмовити, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права, 
Апеляційна скарга мотивована тим, що у заяві позичальника від 13 березня 2023 року процентна ставка не зазначена. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками на поточну і прострочену заборгованість за користування кредитними коштами. Умови договору про комплексне банківське обслуговування позивачем до суду не надано, вказано лише посилання на сторінку банку. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Зручна готівка «Максимум», паспорт споживчого кредиту АТ «Таскомбанк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, розмірах і порядках нарахування.
Вказує, що АТ «Таскомбанк» не мало права нараховувати у період дії в Україні воєнного стану позичальнику, який мав прострочення виконання грошового зобов`язання за договором, як 3% річних, так і інфляційних втрат, оскільки за законом відповідач звільнений від відповідальності, визначеної ст.625 ЦК України.
Зазначає, що посилання на сайт позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.
Також в апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Обласов С.А. заявив клопотання, в якому скаржник просить зобов`язати АТ «Таскомбанк» на підставі ч.6 ст.95 ЦПК України надати для дослідження під час судового розгляду оригінали електронних доказів, копії яких долучені до матеріалів справи, а саме: електронний варіант письмового доказу, заяву-договір №3421508-943 від 13 березня 2023 року про надання споживчого кредиту «Зручна готівка Максимум», оформлений відповідно до вимог ч.1 ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»; електронний варіант письмового доказу, Умови та правила надання банківських послуг АТ «Таскомбанк», які діяли на момент підписання відповідачем заяви-договору №3421508-943 від 13 березня 2023 року.
Представник АТ «Таскомбанк» - адвокат Гуртова К.В. подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення суду без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Вказує, що відповідно до наданого до позовної заяви розрахунку заборгованості позивач не заявляє про стягнення штрафів, пені, неустойки, 3% річних та інфляційних втрат. Зазначає, що твердження представника позивача, що у заяві-договорі про надання споживчого кредиту від 13 березня 2023 року №3421508-943 процентна ставка не зазначена та матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови, щодо сплати процентів та комісії були на момент отримання відповідачем кредитних коштів, спростовуються самим змістом письмової заяви-договору, в якій зазначено всі умови. 
Щодо клопотання представника відповідача про витребування електронного варіанту письмового доказу, умови та правила надання банківських послуг АТ «Таскомбанк», які діяли на момент підписання відповідачем заяви-договору, представник позивача зазначає, що умови договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб досі зберігаються на офіційному сайті банку, в розділі «Архіви» і представник відповідача міг ознайомитись з ними за необхідності. Крім того, до позовної заяви вони не додані як додаток, оскільки в договорі прописані всі умови. Також зазначає, що представник відповідача після пред`явлення позову до суду не звертався з адвокатським запитом до АТ «Таскомбанк» про надання копії публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, діюче на момент укладення кредитного договору від 13 березня 2023 року №3421508-943. Крім того представник відповідача не надав жодного аргументу щодо заявленого клопотання про витребування доказів.
Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Оскільки в даній справі ціна позову становить 59 591 грн 24 коп., що менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму, і дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.
Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, враховуючи доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 13 березня 2023 року між АТ «Таскомбанк» та відповідачем було укладено заяву-договір №3421508-943 про надання споживчого кредиту «Зручна готівка Максимум», відповідно до умов якого відповідачу надано грошові кошти у розмірі 49 932 грн 40 коп. строком на 36 місяців, відповідно до п.1.2.9 проценти за користування кредитом складають 0,01% річних; п.1.4 комісія за обслуговування кредиту складає 4,9% щомісячно (далі - Кредитний договір).
Відповідно до розділу 2 кредитного договору, позичальник акцептував публічну пропозицію АТ «Таскомбанк», яка розміщена на вебсайті банку: www.tascombank.com.ua, на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб і беззастережно приєднався до них (п.1 р.1 кредитного договору); просив банк надати кредит, згідно інформації, наведеної вище у кредитному договорі; погодився з тим, що він зобов`язаний повертати кредит щомісячно згідно графіку платежів згідно додатку №1 до кредитного договору, що є її невід`ємною частиною.
Платежі з повернення заборгованості за кредитом та сплати процентів та комісій за користування ним, оплата вартості усіх супутніх послуг та інших фінансових зобов`язань позичальника здійснюються у сумах та в терміни, що передбачені графіком платежів, розрахунком сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, що передбачені в додатку №1 до заяви-договору (п.2.6 р.2 кредитного договору). Також підтвердив, що він ознайомлений із змістом цієї заяви-договору, договору з всіма додатками до нього та повністю з ними згодний.
Умови заяви-договору та договору є зрозумілими для позичальника, обов`язковими для виконання та заперечення щодо них відсутні (п.2 р.2 кредитного договору).
Відповідно до п.1 р.2 кредитного договору, позичальник підтвердив, що він попередньо ознайомлений та у письмовій формі у повному обсязі отримав від банку інформацію, визначену ст.9 Закону України «Про споживче кредитування».
Згідно з п.15 р.5 кредитного договору, заява-договір укладена у паперовій формі, набуває чинності з моменту її підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.
Кредитні кошти відповідачу було надано у спосіб, зазначений в кредитному договорі, що підтверджується відповідною випискою.
Позивач свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі.
Проте відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитиним договором щодо своєчасного погашення кредиту та процентів не виконав, внаслідок чого станом на 28 січня 2025 року утворилась заборгованість у розмірі 59 591 грн 24 коп., яка складається із : заборгованості по тілу кредиту (в тому числі прострочена) у розмірі 32 675 грн 27 коп.; заборгованості за відсотками (в тому числі простроченими) у розмірі 02 грн 38 коп.; заборгованість по комісії (в тому числі простроченій) у розмірі 26 913 грн 59 коп. 
Зазначені обставини підтверджуються розрахунком заборгованості за кредитним договором та виписками по особовому рахунку.
Заява-договір набуває чинності з моменту її підписання сторонами і діє до повного виконання клієнтом і банком своїх зобов`язань за ним.
Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах передбачених договором.
Задовольняючи позовні вимоги АТ «Таскомбанк» суд першої інстанції виходив із їх обґрунтованості, а тому дійшов висновку про наявність підстав для стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ «Таскомбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 59 591 грн 24 коп.
Проте з такими висновками суду першої інстанції у повному обсязі погодитись не можна, виходячи з такого.
Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).
Частинною 1 ст.1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно з ст.1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
У матеріалах справи наявні належним чином засвідчені копії заяви-договору №3421508-943 про надання кредиту від 13 березня 2023 року, детальний розпис складових загальної вартості кредиту та графік платежів.
Таким чином АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 погодили умови кредитного договору щодо розміру кредиту, мети та строку кредитування, про сплату процентів за користування кредитними коштами, їх розмір та порядок сплати таких процентів.
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог АТ «Таскомбанк» та наявність правих підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь банку заборгованості по тілу кредиту у розмірі 32 675 грн 27 коп. та заборгованості за відсотками у розмірі 02 грн 38 коп.
Разом з тим, колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Таскомбанк» заборгованості по комісії у розмірі 26 913 грн 59 коп. з таких підстав.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
На виконання вимог п.4 ч.1 ст.1 та ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року №49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит).
Відповідно до п.5 Правил про споживчий кредит, банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит, загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
У відповідності до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі №202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (комісія за обслуговування кредиту) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Так, судом встановлено, що умовами кредитного договору від 13 березня 2023 року передбачено сплату позичальником щомісячної комісії за обслуговування кредиту, яка складає 4,9% щомісячно.
Необхідність внесення плати за обслуговування кредиту, передбачена в графіку платежів. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості складає 2 446 грн 69 коп. щомісяця.
При цьому в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування).
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що АТ «Таскомбанк» не надало доказів наявності, переліку таких послуг, а тому положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч.1 та 2 ст.11, ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування».
З таких обставин позовні вимоги АТ «Таскомбанк» в частині стягнення заборгованості по комісії у розмірі 26 913 грн 59 коп. задоволенню не підлягають за їх недоведеністю.
Однак суд першої інстанції, у порушення вимог ст.263 ЦПК України, на наведені вище вимоги закону та обставини справи належної уваги не звернув, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення комісії.
Доводи апеляційної скарги про те, що у заяві позичальника від 13 березня 2023 року не зазначена процентна ставка, є безпідставними, оскільки відповідно до п.1.2.9 укладеної між сторонами заяви-договору №3421508-943 про надання споживчого кредиту «Зручна готівка Максимум» процентна ставка за користування кредитом встановлена у розмірі 0,01% річних. 
Така ж процентна ставка передбачена у паспорті споживчого кредиту за продуктом «Зручна готівка Максимум», який підписаний ОСОБА_1 .
Також є безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що АТ «Таскомбанк» не мало права нараховувати позичальнику 3% річних і інфляційні втрати у період дії в Україні воєнного стану, оскільки зі місту позову вабачається, що АТ «Таскомбанк» не заявляло таких позовних вимог відповідно до положень ст.625 ЦК України та вони не були предметом судового розгляду. 
Що стосується заявленого у апеляційній скарзі клопотання про зобов`язання АТ «Таскомбанк» надати для дослідження під час судового розгляду оригінали електронних доказів, копії яких долучені до матеріалів справи, а саме: електронний варіант письмового доказу, заяву-договір №3421508-943 від 13 березня 2023 року про надання споживчого кредиту «Зручна готівка Максимум», оформлений відповідно до вимог ч.1 ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»; електронний варіант письмового доказу, Умови та правила надання банківських послуг АТ «Таскомбанк», які діяли на момент підписання відповідачем заяви-договору №3421508-943 від 13 березня 2023 року, то воно не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.
Представник відповідача не надав суду доказів неможливості самостійно отримати вищевказані докази у АТ «Таскомбанк», у клопотанні не навів причин, які перешкоджають відповідачу в отриманні такого доказу особисто, а також не зазначив, які обставини можуть підтвердити ці докази.
При цьому послання у вказаному клопотанні на те, що заява-договір №3421508-943 від 13 березня 2023 року про надання споживчого кредиту «Зручна готівка Максимум» має бути оформлена відповідно до вимог ч.1 ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», є неспроможними, оскільки з матеріалів справи вбачається, що позовну заяву з додатками, в тому числі заяву-договір №3421508-943 від 13 березня 2023 року про надання споживчого кредиту «Зручна готівка Максимум», позивач подав в електронній формі, а саме через систему «Електронний суд», що передбачає підписання документів кваліфікованим електронним підписом (КЕП). Це є аналогом власноручного підпису і надає документу юридичної сили, забезпечуючи його достовірність та цілісність.
Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Оскільки суд першої інстанції у порушення вимог ст.263 ЦПК України дійшов помилкового висновку про стягнення заборгованості по комісії у розмірі 26 913 грн 59 коп., та приймаючи до уваги, що в резолютивній частині рішення суд визначив загальну суму заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, то колегія суддів приходить до висновку, що в силу ст.376 ЦПК України рішення суду не може бути залишене в силі та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову АТ «Таскомбанк» та з ОСОБА_1 на користь банку підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором від 13 березня 2023 року у розмірі 32 677 грн 65 коп., яка складається із: заборгованості по тілу кредиту у розмірі 32 675 грн 27 коп. та заборгованості за відсотками у розмірі 02 грн 38 коп.
Згідно з ч.ч.1-3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
За подання та розгляд цього позову АТ «Таскомбанк» понесло передбачені чинним на законодавством судові витрати у розмірі 2 422 грн 40 коп. (а.с.1).
Водночас за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 3 633 грн 60 коп. (а.с.179).
Враховуючи, що відповідно до ч.10 ст.141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні і у такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат, колегія суддів приходить до висновку про застосування взаємозаліку належних до стягнення на користь кожної сторони судових витрат, та за наслідками такого взаємозаліку слід стягнути з АТ «Таскомбанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 312 грн 49 коп. (1 640,93 - 1 328,44).
Згідно з ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах (ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах, 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Обласова Сергія Анатолійовичазадовольнити частково.
Рішення Обухівського районного суду Київської області від 05 червня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення.
Позовні вимоги акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь акціонерного товариства «Таскомбанк» (місцезнаходження за адресою: 01032, місто Київ, вул. С. Петлюри, буд.30, код ЄДРПОУ: 09806443) заборгованість за кредитним договором від 13 березня 2023 року у розмірі 32 677 (тридцять дві тисячі шістсот сімдесят сім) грн 65 коп., яка складається із: заборгованості по тілу кредиту у розмірі 32 675 грн 27 коп. та заборгованості за відсотками у розмірі 02 грн 38 коп..
У задоволенні решти позовних вимог акціонерного товариства «Таскомбанк» відмовити.
Стягнути з акціонерного товариства «Таскомбанк» (місцезнаходження за адресою: 01032, місто Київ, вул. С. Петлюри, буд.30, код ЄДРПОУ: 09806443) на користь ОСОБА_1 (проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 312 (триста дванадцять) грн 49 коп.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: