УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд

Справа № 278/808/26	Головуючий у 1-й інст. Мокрецький В. І.	
Категорія 247 КУпАП	Доповідач Миколайчук П.В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2026 року	м. Житомир	

Суддя Житомирського апеляційного суду Миколайчук П.В.,
із секретарем судового засідання Журавською Д.П.,
за участю ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 11 березня 2026 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Зміст оскаржуваної постанови
Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 11 березня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.
Відповідно до постанови про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 15 лютого 2026 року о 04 годині 45 хвилин, в умовах особливого періоду та воєнного стану, виконував обов`язки військової служби у пункті тимчасової дислокації зведеного навчального батальйону «Граніт-3» військової частини НОМЕР_1 , який знаходиться у АДРЕСА_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різким запахом алкоголю з порожнини рота, порушенням координації рухів, мови, почервонінням очей та обличчя. Від проходження освідування у встановленому законом порядку відмовився, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Суть апеляційної скарги
ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою на постанову від 11.03.2026 року, яку вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення та винесеною з істотними порушеннями норм процесуального права.
В обгрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив наступне:
- про час та місце розгляду справи його не повідомляли, тому він не міг надати свої заперечення по суті.
- проходити тест на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не пропонували, він не відмовлявся від прохолодження тесту на стан алкогольного сп`яніння, не відмовлявся від направлення до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, його намагалися змусити підписати заяву про відмову від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння (вказані обставини можуть підтвердити свідки: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
- свідки при складанні протоколу відсутні, відео фіксація події не здійснювалась. 
- висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_4 не заперечується факт відмови від прохолодження тесту на стан алкогольного сп`яніння не підтверджений жодними доказами та суперечить фактичним обставинам
Позиція учасників справи
В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з мотивів, зазначених у ній.
Мотиви та висновки апеляційного суду
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Розглянувши клопотання апелянта про призначення почеркознавчої експертизи підпису у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП № 629164 від 15.02.2026, суд відмовляє у його задоволенні з таких підстав.
Відповідно до ст. 273 КУпАП, для з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, суд може призначити експертизу у випадках, коли для відповіді на певні питання необхідні спеціальні знання, яких суд не має. Апелянт разом із клопотанням надав зразки власного підпису. Водночас самого надання порівняльних зразків недостатньо: ОСОБА_1 не звертався до правоохоронних органів із заявою про підроблення його підпису в протоколі про адміністративне правопорушення, тобто не ініціював жодного кримінального провадження, предметом якого могла б бути ця обставина. У контексті адміністративного провадження за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП питання автентичності підпису має допоміжний характер і не змінює висновків суду щодо доказової бази у справі.
З огляду на викладене, клопотання про призначення почеркознавчої експертизи залишається без задоволення.
Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
За змістом статті 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та іншими доказами.
Зі змісту ст.252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Дані вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.
Вина ОСОБА_4 судом першої інстанції вірно встановлена наступними доказами: актом від 15.02.2026 та медичним висновком, відповідно до яких порушник відмовився проходити освідування на визначення стану алкогольного сп`яніння у визначеному законом порядку.
Зі змісту вказаного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.
Також, факт вчиненого правопорушення підтверджено свідками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . 
Зі змісту акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу від 15.02.2026 №123, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Згідно з висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння від 15.02.2026, який містить підпис лікаря та печатку медичної установи КНП «Обласний медичний спеціалізований центр», ОСОБА_1 в присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_7 від проходження медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння відмовився.
Відповідно до ч.3 ст.172-20 КУпАП, передбачено відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». В подальшому строк дії воєнного стану продовжувався і такий діє на даний час.
Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 під час виконання обов`язків військової служби на території в/ч перебував з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, що є самостійним складом правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, повністю та об`єктивно доведена зібраними по справі письмовими доказами, яким суд надав правильну оцінку.
Матеріали справи свідчать, що протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою особою та за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 23.10.2021 №329.
Крім того, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності із заявами про неправомірність дій посадових осіб військової частини, порушення його прав, підроблення підпису ОСОБА_1 чи будь-яких інших документів, до компетентних органів не зверталася, матеріали справи таких даних також не містять.
На переконання апеляційного суду, докази вчинення правопорушення ОСОБА_1 , які покладені суддею в основу постанови, були отримані з додержанням вимог законодавства і суддя прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Разом із тим, розглядаючи справу, суддя місцевого суду припустився порушення норм процесуального права, які унеможливлюють прийняття законного рішення в суді апеляційної інстанції без скасування постанови, а саме: розглянув справу без належного повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, чим порушив його процесуальні права, передбачені ст.268 КУпАП.
Відповідно до змісту статті 268 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи, справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
На виконання вимог ст.278 КУпАП, при підготовці справи про адміністративне правопорушення до розгляду орган (посадова особа) вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.
Дані вимоги закону судом першої інстанції належним чином не дотримані, оскільки суд розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 за відсутності в матеріалах справи доказів його повідомлення про час і місце розгляду справи. Заява про розгляд справи без участі особи не позбавляє суд обов`язку повідомити таку особу про дату, час та місце розгляду справи.
Відповідно до п.3 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.
За таких обставин постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні 15.02.2026 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через два місяці з дня вчинення правопорушення. Інкриміноване ОСОБА_1 діяння вчинено (зафіксовано) 15 лютого 2026 року. Двомісячний строк накладення стягнення спливав 15 квітня 2026 року. На дату винесення цієї постанови (03 червня 2026 року) з моменту вчинення правопорушення минуло понад три місяці.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо закінчились строки, передбачені ст. 38 КУпАП. Ця норма є імперативною та не передбачає жодних винятків: навіть встановлена вина особи не може слугувати підставою для накладення стягнення після спливу встановленого законом строку.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення почеркознавчої експертизи - відмовити.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову судді Житомирського районного суду Житомирської області від 11 березня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП - скасувати.
Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні 15 лютого 2026 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя	П. Миколайчук