ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

23 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/815/26	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів: Дурасової Ю.В., Божко Л.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.03.2026 (суддя Голобутовський Р.З.) в адміністративній справі №160/815/26 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі – відповідач), у якій просить:
визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 ОСОБА_1 ;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 ОСОБА_1 , в порядку передбаченому ст. ст. 27, 28, 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, як непрацюючому пенсіонеру, з врахуванням всього стажу роботи зазначеного у трудовій книжці, періоду навчання згідно диплому, служби в лавах Радянської армії, заробітної плати для обчислення пенсії, з компенсацію втрати частини доходу, починаючи з дати звернення – 16.09.2019 та виплачувати пенсію на визначений пенсіонером банківський рахунок відповідно зазначеним банком в заяві реквізитам.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що до вересня 2001 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав в АДРЕСА_1 , надалі виїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю, де перебуває на консульському обліку посольства України в державі Ізраїль. 16.09.2019 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області через Кам`янський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) із заявою призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 як не працюючому пенсіонеру, в разі необхідності здійснити запити відповідно до записів у трудовій книжці для отримання довідок по заробітній платі, що враховується для обчислення пенсії, довідок про перейменування (реорганізацію) закладів, довідки про службу в лавах Радянської Армії, інших недостатніх для призначення пенсії документів, врахувати найвигідніший період. Позивачу відмовлено у призначенні пенсії, зокрема через те, що до заяви про призначення пенсії ОСОБА_1 надав, зокрема, трудову книжку від 01.08.1983 серії НОМЕР_1 . До загального страхового стажу немає підстави зарахувати період роботи за записами трудової з 30.07.1985 по 31.05.1999 на Костянтинівському металургійному заводі ім. Фрунзе, так як запис про звільнення завірений печаткою, за якою неможливо визначити назву підприємства, що суперечить вимогам Інструкції №58. Позивач стверджує, що згідно наданих відповідачу диплому про навчання та трудової книжки має загальний страховий стаж 22 роки 6 місяців 14 днів, з яких стаж за Списком №1 становить 15 років 10 місяців 5 днів, стаж за Списком №2 становить 2 місяці 6 днів. Враховуючи, що позивач на дату звернення за призначенням пенсії на пільгових умовах 16.09.2019 мав вік 57 років, загальний страховий стаж 22 роки 6 місяців, з яких страховий стаж за списком № 1 складав 15 років 10 місяців, він набув право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах та має право на виплату пенсії на банківський рахунок.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.03.2026 адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 ОСОБА_1 .
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 01.08.1983, період служби з 12.11.1983 по 04.05.1985, період навчання згідно диплому серії НОМЕР_2 від 13.06.1983.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії за Списком №1, періоди роботи з 30.07.1985 по 31.05.1999, з 01.06.1999 по 12.09.1999, з 21.09.1999 по 15.08.2001, та період служби з 12.11.1983 по 04.05.1985.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з дати звернення – 16.09.2019.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору. В апеляційній скарзі зазначає, що на підставі записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 01.08.1983, до страхового стажу не зараховано період проходження строкової військової служби, оскільки не зазначено дату видачі військового квитка. 
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 , перебуває на консульському обліку посольства України в Державі Ізраїль.
16.09.2019 позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
08.04.2022 представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою прийняти та надіслати на адресу представника рішення за результатами розгляду заяви від 16.09.2019 про призначення пенсії.
Листом від 15.05.2020 №7783-6542/А-03/8-0400/20 Головним управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у призначенні пенсії відмовлено з підстав постійного проживання в Ізраїлі та перебуванню на консульському обліку в Генконсульстві України з 2004 року. Угода між Україною та Ізраїлем про співробітництво в галузі пенсійного страхування не укладена.
16.04.2021 представник позивача звернувся до відповідача з заявою про долучення до матеріалів пенсійної справи заяву про перерахування пенсійних виплат на банківський рахунок відкритий в АТ КБ “Приват Банк”, а також прийняти та надіслати на адресу представника рішення за наслідками розгляду заяви від 16.09.2019.
23.03.2022 представник позивача повторно звернувся до відповідача з заявою про прийняття та надіслання рішення, за результатами розгляду заяви від 16.09.2023.
Листом від 19.04.2022 №11758-7161/А-01/8-0400/22 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило представника позивача, що відсутні підстави щодо пенсійного забезпечення ОСОБА_1 , оскільки до звернення не надані документи, які підтверджують повноваження представляти його інтереси.
24.10.2022 представник позивача звернувся до з заявою про прийняття та надіслання рішення, за результатами розгляду заяви від 16.09.2023 року та долучити до матеріалів пенсійної справи заяву про перерахунок пенсійних виплат на банківський рахунок відкритий в АТ “ОТП Банк” від 02.11.2021 року.
Листом від 17.11.2022 №35154-27029/А-01/8-0400/22 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило представника позивача, що призначенні пенсії заявнику відмовлено, у зв`язку з відсутністю загального страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, визначеного чинним законодавством.
За наданими документами та даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування загальний страховий стаж склав 2 роки 5 місяців 5 днів (зарахований по 15.08.2001) підтверджений пільговий стаж роботи за Списком №1 відсутній.
До заяви про призначення пенсії ОСОБА_1 надав, зокрема, трудову книжку від 01.08.1983 серії НОМЕР_1 .
До загального страхового стажу немає підстави зарахувати період роботи за записами трудової з 30.07.1985 по 31.05.1999 на Костянтинівському металургійному заводі ім. Френзе, так як запис про звільнення завірені печаткою, за якою неможливо визначити назву підприємства, що суперечні вимогам Інструкції №58.
Не погоджуючись із рішенням відповідача про відмову у призначенні пенсії, позивач через свого представника звернувся до суду.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.09.2023 у справі №160/19498/23 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом від 17.11.2022 №35154-27029/А-01/8-0400/22 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 ОСОБА_1 .
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.09.2019 про призначення пенсії за віком за віком на пільгових умовах за списком №1 ОСОБА_1 , з урахуванням висновків суду, які зроблені під час розгляду цієї справи. 
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Рішення суду від 21.09.2023 у справі №160/19498/23 набрало законної сили 29.11.2023.
17.05.2024 позивач через представника звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою щодо стану виконання рішення суду у справі №160/19498/23.
28.05.2024 позивач через представника звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про виплату пенсії на банківський рахунок.
01.06.2024 позивач через представника звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою щодо стану виконання рішення суду у справі №160/19498/23.
18.06.2024 за вих. №35408-23779/А01/8-0400/24 та 02.07.2024 за вих. №38074-25748/А-01/8-0400/24 відповідачем повідомлено, що пільговий стаж роботи ОСОБА_1 не визначено, оскільки документи, які підтверджують роботу на пільгових умовах, в електронній пенсійній справі відсутні. За наданими документами, загальний страховий стаж ОСОБА_1 склав 16 років 3 місяці 7 днів (зарахований по 15.08.2001). На підставі записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 01.08.1983, до страхового стажу не зараховано період проходження строкової військової служби, оскільки не зазначено дату видачі військового квитка. З огляду на зазначене, прийнято рішення про відмову від 31.05.2024 за №047050017792 через відсутність необхідного страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 . 
Не погоджуючись з відмовою у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Згідно ч. 1 ст. 114 Закону №1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону №1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Відповідно до пп.2 п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, наведені у цьому пункті, в тому числі: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637. За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року №10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за №785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року №8-1), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.
Підпунктом 5 пункту 2.1 Порядку №22-1 визначені документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а саме:
довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видана підприємством, установою, організацією відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу (у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах згідно з пунктами 1-6, 8 частини другої, частиною третьою статті 114 Закону та пунктом 23 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону). У разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника пільговий стаж підтверджується комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року №18-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за №1231/13105 (далі - Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії). Орган, що призначає пенсію, додає рішення цієї комісії;
документи про проведення атестації робочих місць за умовами праці відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442 «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» (для зарахування до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періодів роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 або із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, після 21 серпня 1992 року).
Положеннями ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII встановлено, що основним документом, що підтверджує наявний трудовий стаж для призначення пенсій є трудова книжка. Це ж передбачено і п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.
Відповідно до вказаного Порядку №637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За правилами п.3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. І лише у разі її відсутності, або відсутності в ній відповідних записів, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, зокрема, уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Відповідно до п. 10 вказаного Порядку, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.
В апеляційній скарзі пенсійним фондом зазначено, що на підставі записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 01.08.1983, до страхового стажу не зараховано період проходження строкової військової служби, оскільки не зазначено дату видачі військового квитка. 
Суд апеляційної інстанції враховує, що на період проходження позивачем військової служби діяло Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затверджене Постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 року №590.
Підпунктом «к» частини 1 пункту 109 вказаного Положення передбачено, що крім роботи в якості робочого або службовця в загальний стаж роботи зараховується також служба в складі Збройних сил СРСР.
При призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій за віком та інвалідності робочим та службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці та в гарячих цехах та на інших роботах зі шкідливими умовами праці (підпункти «а» та «б» пункту 16 Положення), та пенсії у зв`язку з втратою годувальника їх сім`ям, а також пенсії за віком робітницям підприємств текстильної промисловості (підпункт «в» пункту 16 Положення) періоди, зазначені в підпунктах «к» та «л», дорівнюються за вибором особи, яка звернулась за призначенням пенсії або до роботи, що передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала по закінченню цього періоду.
Відповідно абз.2 п.1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
В даному випадку наявні у справі докази засвідчують, що позивач проходив військову службу з 12.11.1983 по 04.05.1985, після чого працевлаштувався на роботу, що дає право на пільгове призначення пенсії по Списку №1 в Костянтинівський металургійний завод імені Фрунзе.
Запис про проходження строкової служби містить і трудова книжка позивача.
За таких обставин наявні правові підстави для зарахування до пільгового стажу позивача за списком №1 періоду служби в складі Збройних сил СРСР з 12.11.1983 по 04.05.1985, так як після проходження служби в лавах Радянської армії був прийнятий на роботу за професією, яка відноситься до Списку №1.
Колегія суддів зазначає, що інших обґрунтувань апеляційна скарга не містить.
Оцінюючи викладене в сукупності, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому підстав для його скасування немає.
При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.03.2026 в адміністративній справі №160/815/26 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 23 червня 2026 року та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 24 червня 2026 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко 

суддя Ю. В. Дурасова 

суддя Л.А. Божко