Справа № 202/12044/25
Провадження № 2/202/1866/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2026 року Індустріальний районний суд міста Дніпра

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,
за участю секретаря – Коваленко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності на квартиру,- 

ВСТАНОВИВ:

09 грудня 2025 року на адресу Індустріального районного суду міста Дніпра засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності на квартиру.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що ОСОБА_1 є власником квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право приватної власності, виданого згідно з рішенням керівника органу приватизації від 21 лютого 1994 року № 252, на яку наявний технічний паспорт від 03.02.1994 року, зареєстрованого під № 4971. 
Внаслідок військових дій, спричинених агресією російської федерації проти України, позивач вимушена у вересня 2023 року переїхати на тимчасове проживання до Кіровоградської області, де зараз і мешкає. 
Наразі у позивача виникла необхідність здійснити реєстрацію права власності на вказану вище квартиру, у зв`язку з чим 20.11.2025 року звернулася до державного реєстратора виконавчого комітету Знам`янської міської ради Кіровоградської області з заявою про реєстрацію права власності на вказану квартиру, на який позивачу було відмовлено у вчиненні реєстраційних дій з підстав неможливості отримання реєстратором інформації від Авдіївської міської військової адміністрації про зареєстровані права на зазначений об`єкт, а саме на її квартиру. 
20.11.2025 року Державним реєстратором центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Знам`янської міської ради Кіровоградської області було направлено запит № 379 до Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області про надання інформації щодо попередньої реєстрації права власності, обтяжень та інших речових правна квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також повідомити про здійснення самочинних перепланувань станом на 01.01.2013 року, перейменування вулиці, зміну нумерації, якщо такі відбувалися, підстави для цих змін, щодо відсутності зареєстрованих прав на відповідний об`єкт до 2004 року на паперових носіях.
На вказаний запит Авдіївською міською військовою адміністрацією Покровського району Донецької області надано відповідь від 21.11.2025 року № вх. 3043/01-26, якою повідомлено, що до квітня 2014 року архівні справи на паперових носіях щодо об`єктів нерухомого майна, розташованого у місті Авдіївка, зберігалися в БТІ в місті Ясинувата Донецької області. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085-р від 07.11.2014 року в місті Ясинувата (населеному пункті Донецького району) органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Зазначений населений пункт знаходиться на тимчасово окупованій території України, тому на сьогоднішній день неможливо отримати від БТІ інформацію про зареєстровані права до 01 січня 2013 року на будь-які об`єкти нерухомого майна.
У зв`язку з відсутністю інших можливих способів вирішення питання реєстрації права власності на квартиру позивач не має, остання змушена звернутися до суду з відповідним позовом.
Просила суд: визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право приватної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX зі змінами, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан. 
Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Вища рада правосуддя рішенням від 11.06.2024 року № 1802/0/15-24 «Про зміну територіальної підсудності судових справ Авдіївського міського суду Донецької області» змінила з 01 липня 2024 року територіальну підсудність судових справ Авдіївського міського суду Донецької області шляхом її передачі до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 грудня 2025 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 15 грудня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження. 
Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпра від 04 лютого 2026 року закрито підготовче провадження у справі.
Позивач у судове засідання не з`явилася, 14 лютого 2026 року засобами поштового зв`язку надала заяву про проведення розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. 
Представник відповідача Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області в судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином через підсистему «Електронний суд». Відповідно до заяви представника відповідача - Малярчик Е.Е., повноваження якої підтверджуються випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, документ сформований в системі «Електронний суд» 30.01.2026 року, просила суд розглядати справу без їх участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечують. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними доказами.
Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав:
Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 25 лютого 1994 року, виданого Житлово-комунальним відділом Авдіївського коксохімзаводу, на підставі рішення керівника органу приватизації від 21 лютого 1994 року № 252, квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_1 . Право власності було зареєстровано у БТІ м. Донецька 18.03.1994 року за реєстровим номером № 4971.
Згідно з копією технічного паспорту від 03.02.1994 року, квартира АДРЕСА_2 , розташована на 4 поверсі 4-поверховго будинку, має загальну площу 39,5 кв.м, житлова площа 23,3 кв.м.
Місто Авдіївка є центром Авдіївської міської територіальної громади Покровського району Донецької області та відповідно до «Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих: Російською Федерацією», затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 - є окупованим Російською Федерацією містом з 29.02.2024 року.
Вирішуючи питання реєстрації права власності позивач ОСОБА_1 звернулася із заявою до державного реєстратора виконавчого комітету Знам`янської міської ради Кіровоградської області із заявою про реєстрацію права власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на яку державним реєстратором речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень виконавчого комітету Знам`янської міської ради Джулай С.В. надано відповідь від 25.11.2025 року № б/н, в якій серед іншого зазначено, що на його запит до Авдіївської міської військової адміністрації від 20.11.2025 року № 379 отримано відповідь від 21.11.2025 року № вх. 3043/01-26 про те, що територія м. Ясинувата (населений пункт Донецького району) Донецької області є тимчасово окупованою територією, органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Наразі неможливо отримати інформацію від БТІ про зареєстровані права на зазначений об`єкт нерухомого майна. Враховуючи викладене, заявниці рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту належності на праві приватної власності вищевказаної квартири.
Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
З аналізу вказаної статті вбачається, що особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов`язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права). Відповідачем у позові про визнання права власності виступає будь-яка особа, яка сумнівається у належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпоряджання таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин; 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Наприклад, позов про визнання права власності у разі втрати документа, що засвідчує право власності особи на річ, подається за відсутності можливості одержати у відповідних органах дублікат правовстановлюючого документа, позивачем у позові про визнання права власності - особа, яка вже є власником.
Аналогічна позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 10 травня 2017 року у справі № 910/13348/15.
Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Суд вважає доведеним факт належності позивачу квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки це підтверджується: копією свідоцтва про право власності на житло від 25 лютого 1994 року, видане згідно з рішенням керівника органу приватизації від 21 лютого 1994 року № 252; копією технічного паспорту на квартиру реєстровий номер № 4971 від 03.02.1994 року, виготовлений БТІ м. Донецька.
Суд також звертає увагу, що загальновідомим і таким, що не підлягає доказуванню, є факт окупації російською федерацією частини Донецької області, в тому числі м. Донецька, м. Ясинувата, м. Авдіївки, де зберігалися документи, які підтверджують реєстрацію в установленому до 01.01.2013 року порядку права власності позивача на нерухоме майно. 
Враховуючи, що в судовому засіданні підтверджено право власності позивача на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , але позивач позбавлена можливості реалізовувати свої правомочності власника майна через відсутність відповідних відомостей про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та неможливість їх отримання у відповідному бюро технічної інвентаризації через окупацію частини Донецької області, де зберігалися реєстраційні документи, що підтверджують право власності на нерухоме майно, суд вважає можливим позов задовольнити.
Відносно розподілу судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, то суд вважає, що витрати по сплаті судового збору по даній справі покладаються на позивача, оскільки вказаний вище позов виник не через винні дії Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області і підстав для покладення витрат на Авдіївську міську військову адміністрацію Покровського району Донецької області немає.
Керуючись: ст.ст. 4, 13, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,- 

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Авдіївської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області (86065, Донецька область, м. Авдіївка, вул. Молодіжна, 5, код ЄДРПОУ 44000591) про визнання права власності на квартиру – задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Повний текст рішення складено 27 квітня 2026 року. 

Суддя   Л.П. Слюсар