Справа № 559/1387/26 
Номер провадження 3/559/608/2026 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
20 травня 2026 року    м. Дубно
Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Жуковська О.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, паспорт ID НОМЕР_1 , виданий 27.03.2023, орган, що видав 5616, РНОКПП НОМЕР_2 , посвідчення офіцера НОМЕР_3 , одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , командир третього інженерно-позиційної роти першого інженерно-позиційного батальйону військової частини НОМЕР_4 , УБД, не притягався до адміністративної відповідальності, роз`яснивши ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України,
за участі захисниці – адвокатки Берун А.М., 
встановила:
згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЛВР № 341 від 08.04.2026, капітан ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 11.03.2026 №70 призначено тимчасово виконуючим обов`язки командира З інженерно-технічного батальйону військової частини НОМЕР_4 , недбало ставлячись до виконання обов`язків військової служби в умовах воєнного стану і особливого періоду, не забезпечив дотримання військової дисципліни підпорядкованими військовослужбовцями та не забезпечив встановлення в підрозділі такого внутрішнього порядку, який гарантував би неухильне виконання Законів України та положень Статутів ЗС України та особисто не виконав покладені на нього обов`язки Статутами ЗС У країни та іншими нормативно-правовими актами, в результаті чого за період з 01.04.2026 по 06.04.2026 у військовій частині НОМЕР_4 обліковано 15 випадків самовільного залишення місця розташування (Дубенський район Рівненської області), чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнав, пояснив, що військовослужбовці, які прийшли служити добровільно на початку повномасштабного вторгнення Росії в України служать по сьогоднішній день. Їхня мета була і є захистити територіальну цілісність України. З березня 2026 рок призначений тимчасово виконуючим обов`язки командира З інженерно-технічного батальйону військової частини НОМЕР_4 . ТЦК привозить людей, які відразу не бажають служити у лавах ЗСУ. Деякі з них не пройшовши належно військово-лікарської комісії, залишають самовільно військову частину. Коли привозять людей, то особисто постійно бути присутнім на відборі не має можливості, оскільки має інші обов`язки. Всі військовослужбовці, що вчинили СЗЧ, пробули у підрозділі від 3 до 9 днів. За такий короткий термін не мав можливості вжити заходів для виконання завдань соціально-психологічного забезпечення. Не вважає себе винним в тому, що люди тікають.
Захисниця Берун А.М. просила закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення. Пояснила, що заперечує факт вчинення правопорушення її підзахисним, оскільки капітан ОСОБА_1 в межах виконання своїх військових повноважень, вживав належних заходів, а саме: доводив до відома військовослужбовців, що перебували в його підпорядкуванні необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності. Також, капітан ОСОБА_1 має позитивну характеристику, відповідно до якої виконує свої посадові обов`язки, що нівелює твердження щодо необхідності притягнення його до адміністративної відповідальності. Військовослужбовці, котрі здійснили самовільне залишення військової части понесуть персональну відповідальність перед законом. Вони були попередженні про настання відповідальності в разі вчинення ними відповідного злочину. Капітан ОСОБА_1 підтримував дисципліну та морально-психологічний стан військовослужбовців, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу. Те, що військовослужбовці, які тільки приступили до військової служби, проте вирішили самовільно залишити військову частину прийняли таке рішення добровільно, самостійно та будуть нести за це передбачену законом відповідальність. Відповідальність за прийняття такого рішення ніяким чином не лежить на командиру, адже він виконує свої обов`язки та всіляко намагається запобігти вчиненню злочинів серед особового складу.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисницю, роблю наступні висновки.
Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Приписами ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Згідно статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Частиною другою статті 172-15 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду. Недбале ставлення до служби означає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.
Згідно приписів статті 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.
В протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що всі військовослужбовці 3 інженерно-технічного батальйону військової частини, що вчинили СЗЧ за період з 01.04.2026 по 06.04.2026, пробули у підрозділі від 2 до 13 днів, зокрема, 1 - через 2 дні, 2 - через 3 дні, 3 - через 4 дні, 1 через 8 днів, 1 через 10 днів та 2 через 13 днів перебування в підрозділі, це свідчить те, що за такий короткий проміжок часу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не мала можливості позитивно вплинути на морально-психологічний стан військовослужбовців, які самовільно залишили військову частину, забезпечити постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців.
Доказів недбалого ставлення до служби ОСОБА_1 матеріали справи не містять, а самі по собі факти СЗЧ, яких більше в порівнянні з іншими підрозділами, не доводять його вину, адже будь-яких доказів, які б вказували на причинний зв`язок між діяннями чи бездіяльністю ОСОБА_1 та самовільним залишенням військової частини НОМЕР_5 період з 01.04.2026 по 06.04.2026 п`ятнадцятьма військовослужбовцями, суду не надано.
Відповідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, немає.
Згідно з п. 1 ст. 247КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі вищенаведеного, роблю висновок, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, тому провадження по справі підлягає закриттю.
Керуючись ст. ст. 172-15, 247, 283, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення,- 
постановила:
закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, в зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
На постанову може бути подано скаргу протягом десяти днів з дня винесення до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд. 
Суддя:           Жуковська О.Ю.