Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа № 212/1960/26
25 травня 2026 р. м. Тальне 
Тальнівський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Дьяченко Д.О.
секретаря судового засідання Табачківської М.М.
розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просив суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 47741грн. 82 коп. за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27.12.2019 року між АТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2028264311_CARD та відповідачу було надано кредитні кошти в сумі 29000 грн. 
15.03.2024р. між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» був укладений Договір факторингу №15/03/24 (далі- «Договір факторингу»), відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 2028264311_CARD від 27.12.2019року. Згідно Договору факторингу сума боргу перед Новим кредитором (ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») є обґрунтованою та документально підтвердженою, що становить 47741,82 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 29000 грн.; заборгованість за відсотками становить 18741,82 грн.; заборгованість за штрафними санкціями та комісіями становить 0 грн.; заборгованість за пенею становить 0 грн. 
Відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань, борг не повертає, у зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду. Також просить суд стягнути судові витрати які складаються зі сплаченого ним судового збору у розмірі 2662,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу, у розмірі 7000,00 грн.
Ухвалою судді від 25.03.2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Представник відповідача адвокат Плахтій Олена Володимирівна подала до суду відзив на позовну заяву в якому зазначила, що відповідач не визнає позовні вимоги в повному обсязі оскільки вважає, що надання банком та отримання відповідачкою кредиту у сумі 29000,00 грн. спростовують надані при позові копії документів, а саме: 1) фіскального чеку від 27.12.2019 на суму 8838,00 грн.; специфікації до кредитного договору від 27.12.2019; видаткової накладної № ЧВМТ1-0096 від 27.12.2019; рахунку фактури № СФВМТ-0000361909 від 27.12.2019. Із зазначених документів вбачається, що продавцю - ТОВ "Комфі Трейд", перераховані у якості оплати за товар - телевізор та кріплення до телевізора, грошові кошти у сумі 8838,00 грн., з яких : - 1700,00 грн. - початковий внесок покупця - ОСОБА_1 сплачений у відповідності до умови п. 1.1. розділу 1 Кредитного договору № 2028264311 як розмір власного платежу (фінансової участі) позичальника; 7138,00 - кредит. У додатку № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 2028264311 від 27 грудня 2019 року з таблицею "Графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту", зазначено, що строк користування кредитом з 27.12.2019 по 27.12.2021; загальна вартість кредиту 9787,04 грн., з яких 7528 - погашення суми кредиту; 0,64 грн. - проценти за користування кредитом; 2648,00 грн. - інші послуги банку (додаткові послуги банку (згідно з Тарифами), Плата по кредиту (щомісячна комісія). З анкети - заяви на отримання кредиту/опитувального листа від 27 грудня 2019 року, з розділу 3 "Фінансова інформація" вбачається, що сума бажаного для клієнта кредиту це 7528,00 грн. на строк 24 місяці з цільовим призначенням: на придбання товарів та послуг. Жодний з наданих суду документів не містить інформації про бажання клієнта отримати кредит на умовах кредитної лінії в розмірі 29000,00 грн. Відповідач не заперечує отримання кредиту на придбання телевізора та кріплення до телевізора у сумі 7528,00 грн., який вона повністю достроково сплатила. Надати докази дострокової сплати кредиту відповідачка не може по об`єктивній причині, оскільки, була вимушена через військове вторгнення рф покинути у 2022 році рідну домівку у м. Бахмут Донецької області. В матеріалах справи міститься Відповідь № 2356369 від 18.02.2026, з якої вбачається, що ОСОБА_1 дійсно має статус внутрішньо переміщеної особи. Екстремальні умови, за яких відповідач ОСОБА_1 покидала рідне місто Бахмут Донецької області, дозволяли взяти у багажну сумку тільки персональні документи та найнеобхідніші речі. Банківське законодавство зобов`язує банки здійснювати належне документування банківських операцій, відповідачка й гадки не мала, що АТ “ОТП Банк” не забезпечує належного бухгалтерського обліку банківських операцій і що їй потрібно вивозити з охопленого війною рідного міста банківські квитанції, щоб через 6 (шість) років від дати придбання 27.12.2019 телевізора та кріплення до нього доводити перед судом фактичну сплату споживчого кредиту. Розділ 2 Кредитного договору № 2028264311 не можна вважати договором кредиту/ кредитної лінії на суму 29000,00 грн. (двадцять дев`ять тисяч гривень 00 коп.). З п. 2.1. Розділу 2 Кредитного договору № 2028264311 "Поточний (картковий) рахунок та отримати електронний платіжний засіб" вбачається наступне. Клієнт отримала картку, ПІН конверт до карткового рахунку № НОМЕР_1 . Втім, сам по собі випуск платіжної картки і відкриття карткового рахунку не є доказом отримання кредиту на умовах кредиту/ кредитної лінії у розмірі 29000,00 грн. (двадцять дев`ять тисяч гривень 00 коп.). Щодо Паспорта споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит) від 27.12.2019 року, то він не є складником кредитного договору, у зв`язку з чим не може входити до предмета доказування. Позов та матеріали справи не містять доказів наявності у АТ "ОТП БАНК" права на стягнення з відповідача ОСОБА_1 відсотків у сумі 18741,82 грн. на підставі Кредитного договору № 2028264311 від 27 грудня 2019 і, відповідно, права на передачу їх вимоги новому кредитору - ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС". Позов та матеріали справи не містять доказів наявності у АТ "ОТП БАНК" права на стягнення з відповідача ОСОБА_1 відсотків у сумі 18741,82 грн. на підставі Кредитного договору № 2028264311 від 27 грудня 2019 і, відповідно, права на передачу їх вимоги новому кредитору - ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС". З таблиці "Графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту", наведеної в Додатку № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 2028264311 від 27 грудня 2019 р., вбачається, що за період з 27.12.2019 по 27.12.2021 загальна вартість кредиту становить 9787,04 грн., з яких 7528 - погашення суми кредиту; 0,64 грн. - проценти за користування кредитом; 2648,00 грн. - інші послуги банку (додаткові послуги банку (згідно з Тарифами), Плата по кредиту (щомісячна комісія). Отже, за 24 місяці користування кредитом сума процентів до сплати становить 0,64 грн. (нуль гривень 64 коп.). Кредитний договір № 2028264311 не передбачає стягнення відсотків у розмірі 18741,82 грн. за користування кредитом у сумі 7528,00 грн. протягом періоду з 27.12.2019 по 27.12.2021, отже, право стягнення такої суми не може бути передане новому кредитору - ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС". Виписка з рахунку № НОМЕР_2 приватного клієнта № 2028264311_CARD від 27/12/2019, яка сформована АТ "ОТП Банк" 02.05.2025 року за період з 27.12.2019 по 15.03.2024 внаслідок її недоліків не є належним, допустимим, достовірним доказом у розумінні ст.ст. 77, 78, 79 ЦПК України, що дає підстави для звернення з клопотанням до суду про виключення її з числа доказів. Виписка з рахунку приватного клієнта № 2028264311_CARD від 27/12/2019, надалі Виписка, сформована АТ "ОТП Банк" 02.05.2025 року, тобто після 15.03.2024 - дати вибуття банка зі спірних правовідносин. Виписка сформована з порушенням порядку, передбаченого ст. 517 ЦК України та пунктом 8.1.12. зазначеного Договору факторингу. Понесені позивачем витрати на оплату правничої допомоги не співмірні зі складністю справи. Справа не є складною чи нетиповою, підготовка позову не потребувала від кваліфікованого адвоката значного часу та аналізу. Вважає, що вимога про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з відповідача у розмірі 7000,00 грн. не відповідає критерію реальності та розумності, не є співмірною, виходячи зі складності, категорії справи, виконаних адвокатом робіт і наданих адвокатських послуг, отже, не підлягає задоволенню.
Представник позивача подав відповідь на відзив в якому зазначив, що 27.12.2019 між АТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2028264311, відповідно до якого відповідач одночасно отримав два види кредиту, а саме: споживчий кредит на придбання товару у розмірі 7 528,00 грн зі строком повернення до 27.12.2021, з яких 390,00 грн були спрямовані на оплату додаткових послуг Банку («СМС + Довідка»), у зв`язку з чим фактична сума кредитних коштів, наданих на придбання товару, становила 7 130,00 грн, а також відновлювану кредитну лінію з установленим кредитним лімітом у розмірі 6 000,00 грн (з можливістю його збільшення відповідно до умов договору) строком на 36 місяців із правом пролонгації, що свідчить про укладення між сторонами змішаного договору, підтвердженого, зокрема, паспортом споживчого кредиту, при цьому зазначений договір підписаний відповідачем власноручно. В п. 2.1 Кредитного договору визначено умови обслуговування кредитної лінії. За користування кредитом Банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається Тарифом Банку та Інформаційним листком, який є невід`ємною частиною та додатком до договору. На дату ухвалення Заяви-Анкети розмір процентної ставки становить 5% в місяць, на дату укладення Заяви-анкети розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становить 0,01% річних. Поряд з цим, у п. 2.1. Кредитного договору міститься особистий підпис відповідача про отримання конверту з платіжною карткою, що безперечно свідчить про отримання нею платіжного інструменту, ознайомлення з умовами кредитування та фактичне приєднання до умов кредитного договору, а відтак - про виникнення у неї відповідних прав та обов`язків за таким договором. Отже, на підтвердження обставин придбання товару у продавця ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД» та користування кредитними коштами позивачем до позовної заяви додано копії специфікації до кредитного договору від 27.12.2019, видаткової накладної № ЧВМТ1-0096 від 27.12.2019, рахунку-фактури № СФВМТ-0000361909 від 27.12.2019 і фіскального чека від 27.12.2019 на загальну суму 8 838,00 грн, з яких 1 700,00 грн становить початковий внесок, а 7 138,00 грн - кредитні кошти, при цьому такий розподіл узгоджується з умовами п. 1.1 кредитного договору та послідовно відображений у всіх зазначених документах. Згідно з наданими позивачем до суду першої інстанції розрахунком заборгованості за договором № 2028264311_CARD від 27.12.2019 та випискою з рахунка приватного клієнта № 2028264311_CARD за період з 27.12.2019 по 15.03.2024 вбачається, що відповідач активно користувалася кредитними коштами, здійснювала оплату товарів і послуг, знімала готівкові кошти та періодично вносила платежі на погашення заборгованості, тобто ОСОБА_1 фактично виконувала умови укладеного кредитного договору. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Таким чином, позивач вважає, що розрахунок заборгованості за договором № 2028264311_CARD від 27.12.2019 та виписка з рахунка приватного клієнта № 2028264311_CARD за період з 27.12.2019 по 15.03.2024 відповідають вимогам до первинних документів, а відтак є належними та допустимими доказами у справі щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення заборгованості у розмірі 47 741,82 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 29 000,00 грн; заборгованість за відсотками 18 741,82 грн, яка виникла як на підставі п. 1 Кредитного договору, яким передбачено видачу кредитних коштів на придбання товару, так і на підставі п. 2 Кредитного договору, яким передбачено надання позичальнику кредитної лінії. Щодо заборгованості за простроченим тілом кредиту та простроченими відсотками за договором, то вони є складовою мінімального обов`язкового щомісячного платежу, які був зобов`язаний вносити відповідач за умовами договору, і які певний час вносив, однак у подальшому перестав належним чином виконувати свої обов`язки, у зв`язку з чим заборгованість перейшла у прострочену. представник відповідача не спростував розрахунок заборгованості належними та допустимими доказами, не надав альтернативного розрахунку заборгованості, а його заперечення зводяться виключно до формального та необґрунтованого заперечення позовних вимог, без наведення конкретних обставин чи доказів на їх підтвердження. Крім того, представник відповідача не надано жодних належних та допустимих доказів повернення кредитних коштів на умовах і в порядку, визначених кредитними договорами, ані первісним кредиторам, ані новому кредитору, що свідчить про невиконання ним взятих на себе договірних зобов`язань. Таким чином, розрахунок заборгованості, поданий позивачем, є належним, обґрунтованим та таким, що відповідає умовам договору і фактичним обставинам справи, а позовні вимоги - законними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Натомість позиція представника відповідача спрямована виключно на уникнення виконання грошових зобов`язань відповідачем, без надання суду жодних належних доказів на підтвердження своїх заперечень. Щодо заявленого представником відповідача клопотання про виключення з числа доказів виписки з рахунка приватного клієнта № 2028264311_CARD за розрахунковий період з 27.12.2019 по 15.03.2024 зазначає, що згідно з ч. 11 ст. 83 ЦПК України в разі подання заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, особа, яка подала цей документ, може просити суд до закінчення підготовчого засідання виключити його з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів. Представник відповідача не позбавлений процесуального права, передбаченого ЦПК України, заявити клопотання про призначення судової експертизи з метою перевірки належності та достовірності виписки з рахунка приватного клієнта № 2028264311_CARD за розрахунковий період з 27.12.2019 по 15.03.2024 у разі наявності у нього сумнівів щодо її походження чи змісту, однак, попри наявність такого процесуального інструменту, представник відповідача з невідомих причин утримується від його використання, що додатково підтверджує необґрунтованість заявленого клопотання про виключення зазначеного доказу з матеріалів справи. Оскільки особа, яка заявила клопотання про виключення з числа доказів виписки з рахунка приватного клієнта № 2028264311_CARD за розрахунковий період з 27.12.2019 по 15.03.2024, не вчинила передбачених процесуальним законом дій та не надала жодних належних і допустимих доказів на спростування відомостей, що містяться у цьому документі, таке клопотання є необґрунтованим, безпідставним і спрямованим виключно на уникнення належної оцінки доказів судом.
Представник позивача подала заперечення на відповідь на відзив в якому зазначила, що позивач не надав суду письмових угод про внесення змін до Кредитного договору № 2028264311, а саме: про збільшення розміру кредиту та пролонгації строку користування кредитом. Відповідач не отримувала в АТ «ОТП БАНК» кредиту на умовах кредитної лінії в сумі 6000,00 грн. або 29000,00 грн., отже не може надавати докази повернення тих кредитних коштів, яких взагалі не отримувала. Що стосується отримання кредиту на придбання телевізора та кріплення до телевізора у сумі 7528,00 грн., то у відзиві на позовну заяву по цивільній справі № 212/1960/26 від 16.04.2026 року відповідач повідомила, що зазначений кредит вона повністю достроково сплатила, але по об`єктивним причинам банківські квитанції не вивозила з Бахмуту - міста реєстрації свого проживання, і відповідно не в змозі надати їх суду.
Суд, вивчивши клопотання представника позивача про виключення з числа доказів виписки з рахунку приватного клієнта № 2028264311_CARD за розрахунковий період з 27.12.2019 по 15.03.2024 дійшов наступних висновків: 
Відповідно до ч. 11 ст. 83 ЦПК України в разі подання заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, особа, яка подала цей документ, може просити суд до закінчення підготовчого засідання виключити його з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів. Таким чином, право просити суд про виключення з числа доказів документу має особа, яка подала цей документ. Оскільки виписку з рахунку приватного клієнта, щодо якої у відповідача та її представника є сумніви у достовірності, було подано представником позивача і він в свою чергу, не звертався з відповідним клопотанням, то суд приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає. 
Суд, вивчивши матеріали справи та подані сторонами докази, дійшов до наступних висновків:
Судом встановлено, що 27.12.2019 року між АТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2028264311.
Відповідно до п.1.1. даного договору загальний розмір кредиту, який отримала ОСОБА_1 становить 7528 грн., з яких 7138 грн. – на придбання товару, 390 грн. – на сплату додаткових послуг банку. Дата остаточного повернення кредиту – 27.12.2021 р. 
Відповідно до додатку №1 до договору про надання кредиту № 2028264311 від 27.12.2019 сума платежу за розрахунковий період з 27.12.2019 по 27.12.2021 становить 9787 грн. 04 коп.
У відзиві на позовну заяву відповідач не заперечує отримання даного кредиту та стверджує, що даний кредит вона повністю достроково сплатила, однак надати докази дострокової сплати кредиту відповідачка не може по об`єктивній причині, оскільки, була вимушена через військове вторгнення рф покинути у 2022 році рідну домівку. 
Суд зазначає, що оскільки суду не надано доказів оплати зазначеного кредиту та оскільки відповідачем та її представником не було заявлено клопотання про витребування доказів через неможливість їх подання чи вчинення будь-яких інших дій для доведення відсутності заборгованості, то суд вважає, що відсутність заборгованості у відповідача за даним зобов`язанням не доведена, а тому заборгованість в розмірі 9787 грн. 04 коп. має бути стягнута з відповідача.
Щодо інших позовних вимог суд зазначає наступне:
Пунктом 2 кредитного договору № 2028264311 від 27.12.2019 передбачено, що ОСОБА_1 було відкрито поточний (картковий) рахунок та отримала електронний платіжний засіб, отримала картку/ПІН конверт. 
Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 2028264311_CARD від 27.12.2019 та випискою з рахунка приватного клієнта № 2028264311_CARD за період з 27.12.2019 по 15.03.2024 ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 47 741,82 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 29 000,00 грн; заборгованість за відсотками 18 741,82 грн. Дана заборгованість виникла як на підставі п. 1 Кредитного договору, яким передбачено видачу кредитних коштів на придбання товару, так і на підставі п. 2 Кредитного договору, яким передбачено надання позичальнику кредитної лінії.
При цьому, суд зазначає, що з виписки з рахунка вбачається, що відповідач активно користувалася кредитними коштами, здійснювала оплату товарів і послуг, знімала готівкові кошти та періодично вносила платежі на погашення заборгованості, тобто фактично виконувала умови укладеного кредитного договору, тому посилання відповідача та її представника на те, що відповідач не отримувала коштів на кредитну картку спростовуються наявними у справі доказами.
Також суд приходить до висновку і про наявність у позивача прав на звернення до суду з даним позовом, оскільки судом встановлено, що 15.03.2024р. між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» був укладений Договір факторингу №15/03/24 (далі- «Договір факторингу»), відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 2028264311_CARD від 27.12.2019 року та позивач набув права вимоги до відповідача.
Як передбачено ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитодавця у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом чи договором. 
У відповідності до ст 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. 
Враховуючи вищевикладене та те, що позивач отримав право вимоги до відповідача від первісного кредитора та оскільки відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та підлягає виконанню у встановлений строк (термін), що встановлений договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими. 
Зазначена в позові заборгованість, як і отримання відповідачем кредитних коштів, підтверджується з огляду на наявні в матеріалах справи докази, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.
Крім того, суд враховує часткове погашення відповідачем заборгованості по картковому рахунку, що свідчить про визнання заборгованості. 
Оскільки, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі по оплаті судового збору в розмірі 2662 грн. 40 коп. та витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 7000 грн., які суд вважає обгрунтованими та співмірними із складністю справи.
На підставі викладеного, керуючись ст. 526, 530, 625, 633, 634 ЦК України, ст. 274-279 ЦПК України, суд,-
В И Р І Ш И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором  задовольнити повністю.
Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (ЄДРПОУ: 42649746) заборгованість за Кредитним договором № 2028264311_CARD від 27.12.2019 року у розмірі 47741 грн. 82 коп., яка складається: 29000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 18741 грн. 82 коп. - заборгованість за відсотками. 
Стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2662 грн. 40 коп. та витрати по оплаті правничої допомоги у розмірі 7000 грн. 00 коп.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Д.О. Дьяченко