Суддя Зайцева М. С.
Справа № 644/4233/26 
Провадження № 3/644/1153/26 
28.04.2026 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2026 року Суддя Індустріального районного суду м. Харкова Зайцева М.С., розглянувши матеріали, що надійшли від СіЗ ДВКР СБУ УОС стосовно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, штаб – сержанта 3 категорії військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 212-6 КУпАП,
в с т а н о в и в :
17.04.2026 до Індустріального районного суду м. Харкова надійшов адміністративний стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 4 ст. 212-6 КУпАП.
Згідно протоколу № 3 про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 212-6 КУпАП від 08.04.2026, 08 квітня 2026 року о 12:50 в приміщенні командного пункту військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 встановлено факт незаконного зберігання штаб – сержантом 3 категорії групи зв`язку та кібербезпеки ОСОБА_1 на власному мобільному терміналі інформації з грифом обмеження доступу «Для службового користування».
Встановлено, що портативний засіб стільникового зв`язку марки Хаоmі 11Т (іmеі: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ), не є атестованим встановленим порядком для обробки інформації з грифом обмеження доступу «Для службового користування».
Разом з цим, на пристрої GSM зв`язку в пам`яті вищевказаного мобільного телефону зберігався документ з грифом обмеження доступу «Для службового користування», а саме: файл «ББС новий штат.26.07.xlsm», розміром 103,38 кБ, являється документом, що містить інформацію про кількість особового складу батальйону безпілотних систем та має гриф обмеження доступу «Для службового користування»; файл «Труба.pdf», розміром 10,31 мБ, являється документом, що містить інформацію про кількість особового складу батальйону безпілотних систем та має гриф обмеження доступу «Для службового користування»; файл «ББПС 31.08.2025_5.31_5,32.xlsm», розміром 334,01 кБ, являється документом, що містить інформацію про кількість особового складу батальйону безпілотних систем та має гриф обмеження доступу «Для службового користування».
Таким чином, ОСОБА_1 здійснив копіювання службових документів із нанесеним грифом обмеження доступу «Для службового користування», чим порушив вимоги законодавства України в сфері захисту інформації з обмеженим доступом (Закон України «Про захист інформації в інформаційно - комунікаційних системах», «Правила забезпечення захисту інформації в інформаційних, електронних комунікаційних та інформаційно-комунікаційних системах», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2006 № 373, «Типової інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію», затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 р. № 736) та створив передумови до витоку (розголошення) інформації з обмеженим доступом в сфері оборони. Поруч із цим фактів розголошення такого роду відомостей чи їх витоку технічними каналами не виявлено.
ОСОБА_1 своїми діями свідомо здійснив порушення вимог законодавства України в сфері захисту інформації з обмеженим доступом, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 cт. 212-6 КУпАП.
ОСОБА_1 надав письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнає у повному обсязі.
Згідно ч.2 ст.268 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.212-6 КУпАП, обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не передбачена.
За вказаних обставин, суд, з урахуванням положень ст. 268 КУпАП, розглядає справу за відсутності особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.
Вирішуючи питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд прийшов до наступних висновків.
Протокол про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 складений уповноваженими особами, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП.
За правилами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями потерпілих, свідків, тощо.
Частиною 4 ст.212-6 КУпАП передбачено відповідальність за незаконне копіювання інформації, яка зберігається в інформаційних (автоматизованих) системах, у паперовій чи електронній формі.
Факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 212-6 Кодексу України про адміністративне правопорушення, підтверджується наступними доказами, дослідженими під час судового розгляду:
- функціональними обов`язками штаб – сержанта 3 категорії групи зв`язку та кібербезпеки штабу;
- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 171 від 20.06.2025 року та службовою характеристикою ОСОБА_1 ;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 . 
Вказані докази є узгодженими між собою, отримані у встановленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності.
Суд визнає винуватість ОСОБА_1 доведеною поза розумним сумнівом та приходить до висновку, що в його діях міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 212-6 КУпАП.
Враховуючи положення ст. 33 КУпАП, суддя при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступень його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
При призначенні ОСОБА_1 стягнення, суд враховує те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень та приходить до висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, визначеному санкцією ч. 4 ст. 212-6 КУпАП, з конфіскацією незаконно виготовлених копій баз даних
Оскільки відповідно до п.12 ч.5 Закону Українги «Про судовий збір» військовослужбовці звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також виконанням службових обов`язків, судовий збір стягненню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 212-6, 283, 284 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір»,
ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 212-6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок з конфіскацією незаконно виготовлених копій баз даних.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, тобто 340 (триста сорок) гривень.

Суддя: М.С. Зайцева