ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2026 р.	м. Харків	Справа № 922/1040/26	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Шарко Л.В. 
при секретарі судового засідання Ломакіній О. В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу 
за позовом 	Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії – Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк", м. Київ 	
до 	Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВЕРЕСТ-СХІД", м. Харків ,  ОСОБА_1 , Харківська обл., Куп`янський район, селище Шевченкове  	
про 	стягнення 250027,89 грн. 	
за участю представників учасників справи:
позивача - Лук`яненка К.Г.,
відповідача 1 - не з`явився,
відповідача 2 - не з`явився, 

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії – Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк", звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВЕРЕСТ-СХІД", відповідач 1, ОСОБА_1 , відповідач 2, в якому просить суд стягнути з відповідачів солідарно на свою користь прострочену заборгованість перед державою за Договором кредитної лінії №402_058 від 13.05.2021, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕВЕРЕСТ-СХІД" та акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії – Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк", та залученим під держану гарантію на портфельній основі, у розмірі 250027,89 грн. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідачів.
Ухвалою суду від 30.03.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін.
Процесуальний рух справи відображено у відповідних ухвалах суду.
У судовому засіданні 16.06.2026 представник позивача підтримав позов у повному обсязі та просив суд його задовольнити.
Відповідачі правом на участь представника у судовому засіданні не скористалися, причину неявки не повідомили. Про місце, дату та час проведення судових засідань відповідачі повідомлялися належним чином, відповідно до ст.ст. 120, 121 ГПК України.
Так, з метою повідомлення відповідача ТОВ "ЕВЕРЕСТ-СХІД" про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі була направлена відповідачу за місцем його знаходження, яке вказано у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Втім, судова кореспонденція повернута поштою на адресу суду без вручення адресатові із позначкою "адресат відсутній за вказаною адресою".
Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.
Згідно ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. 
Відповідно до позицій, висловлених у постановах Верховного Суду від 11.12.2018 у справі №921/6/18 та від 21.03.2019 у справі №916/2349/17, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.
Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заг18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).
Суд зауважує, що, виходячи зі змісту диспозитивних положень пунктів 1 - 5 частини 6 статті 242 ГПК України, днем вручення судового рішення може бути не лише день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (тобто день фактичного отримання рішення), а й день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (аналогічні висновки викладені у Постанові Верховного Суду від 11.07.2024 у справі № 903/237/23).
При цьому, враховуючи неотримання відповідачем поштової кореспонденції за своїм місцезнаходженням, судом вживалися додаткові заходи щодо належного та фактичного повідомлення відповідача про розгляд даної справи судом за всіма відомими суду засобами зв`язку з ним, як то направлення ухвали суду на електронну адресу відповідача та передача телефонограми.
Відповідач ОСОБА_1 про розгляд справи та про право подати відзив на позовну заяву, повідомлений належним чином про що свідчить довідки про доставку електронного листа до електронного кабінету відповідача.
Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.
Оскільки відповідачі своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористалися, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направили, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не надали, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представників відповідачів за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.
З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.
Між акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії – Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" (далі – позивач / АТ "Ощадбанк"/ Банк / Кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕВЕРЕСТ-СХІД" (далі – відповідач-1 / ТОВ "ЕВЕРЕСТ-СХІД" / Позичальник / Боржник) було укладено договір кредитної лінії № 402_058 від 13.05.2021 (далі – кредитний договір), частково забезпечений гарантією держави в рамках Порядку надання державної гарантії на портфельній основі у 2020 році.
Відповідно до пунктів 2.1, 3.1, 3.2, 3.8 Кредитного договору, АТ "Ощадбанк" зобов`язується надати на умовах цього договору, а ТОВ "ЕВЕРЕСТ-СХІД" зобов`язується отримати, належним чином використовувати та повернути в передбачені цим договором строки кредит у розмірі, визначеному в статті 3 цього договору та забезпечити своєчасну та в належному розмірі сплату процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів в порядку та на умовах, визначених дійсним договором.
Кредит був наданий ТОВ "ЕВЕРЕСТ-СХІД" у вигляді відновлювальної кредитної лінії, окремими частинами (траншами), з максимальним лімітом кредитування в розмірі 1000000,00 грн (один мільйон грн 00 коп.), та з остаточним терміном повернення кредиту не пізніше 12.05.2024.
Пунктом 3.8 Кредитного договору визначено цільове призначення кредиту – для поповнення оборотного капіталу.
У пункті 3.3 кредитного договору сторони погодили збільшення/зменшення діючого ліміту кредитування в строки згідно з наступним графіком:
Період діючий ліміт кредитування, грн
до 11.10.2023 (включно) 1000000,00
з 12.10.2023 по 11.11.2023 - 875000,00
з 12.11.2023 по 11.12.2023 - 750000,00
з 12.12.2023 по 11.01.2024 - 625000,00
з 12.01.2024 по 11.02.2024 - 500000,00
з 12.02.2024 по 11.03.2024 - 75000,00
з 12.03.2024 по 11.04.2024 - 250000,00
з 12.04.2024 по 12.05.2024 - 125000,00
Кредит був наданий траншами (частинами) в порядку та на умовах, передбачених цим договором, з рахунку для обліку основної суми боргу в безготівковому порядку на поточний рахунок позичальника (пункт 3.9 Кредитного договору).
Пунктом 3.11 кредитного договору встановлено, що з метою дотримання діючого ліміту кредитування згідно з умовами цього договору, ТОВ "ЕВЕРЕСТ-СХІД" зобов`язане не пізніше першого банківського дня наступного періоду здійснити погашення основної суми боргу у сумі, що буде необхідно для дотримання діючого ліміту кредитування на такий наступний період. У разі якщо діючий ліміт кредитування буде вичерпано, позичальник має право отримати наступний транш у межах діючого ліміту кредитування лише за умови погашення основної суми боргу (частково або в повному обсязі) за цим договором.
Крім того, пунктом 3.11.1 кредитного договору встановлено, що позичальник зобов`язаний здійснити погашення основної суми боргу за кожним траншем не пізніше ніж на 365 календарний день з моменту отримання траншу незалежно від розміру діючого ліміту кредитування, що встановлений на окремий банківський день згідно з підпунктом 3.3 кредитного договору.
Відповідно до підпункту 3.5.1 пункту 3.5 кредитного договору за користування кредитом ТОВ "ЕВЕРЕСТ-СХІД" зобов`язано забезпечити своєчасну та в належному розмірі сплату процентів за процентною ставкою (далі – базова процентна ставка), яка є змінюваною, розмір якої розраховується та встановлюється на відповідний період кредитування за цим договором із застосуванням такої формули:
БПС = Індекс UІRD (3m) + Маржа, де:
- БПС – розмір Базової процентної ставки у процентах річних, який розраховується та встановлюється на відповідний період кредитування за цим договором;
- Індекс UІRD (3m) – Український індекс ставок за депозитами фізичних осіб фізичних осіб - середньозважена річна ставка, що розраховується кожного банківського дня в системі Thomson Reuters на основі номінальних ставок по строкових депозитах фізичних осіб у гривні на строк три місяці з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору і оприлюднюється на сайті Національного банку України в мережі інтернет, а також в системі Thomson Reuters. У випадку розходження значень ставки UIRD між різними джерелами інформації, перевага надається значенню UIRD, що оприлюднена в системі Thomson Reuters на основі номінальних ставок по строкових депозитах фізичних осіб у гривні на строк 3 (три) місяці з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору і оприлюднюється на сайті Національного банку України в мережі Інтернет (на дату укладання цього Договору за посиланням: http://www.bank.gov.ua/files/UIRD.xls ), а також в системі Thomson Reuters. У випадку розходження значень ставки UIRD, між різними джерелами інформації, перевага надається значенню ставки UIRD, що оприлюднена в системі Thomson Reuteus;
- Маржа – доданок, який виражений у процентах, що становить 7% (сім цілих процентів).
Розмір базової процентної ставки на момент укладення кредитного договору, відповідно до підпункту 3.5.2, визначений у розмірі 13,89% річних, який підлягає застосуванню для визначення зобов`язання Позичальника зі сплати процентів до моменту першого перегляду (зміни) розміру такої процентної ставки у відповідності до підпункту 3.5.3 цього договору.
Загальний порядок нарахування та сплати процентів визначений у пунктах 3.5, 3.16 кредитного договору.
Умовами пункту 3.6 кредитного договору також встановлений особливий порядок виконання ТОВ "ЕВЕРЕСТ-СХІД" зобов`язання щодо своєчасної сплати процентів. Приймаючи до уваги умови Програми, користуючись принципом свободи договору та керуючись частиною 2 статті 526 ЦК України, сторони дійшли згоди, що за умови дотримання позичальником умов програми та належного виконання ним умов кредитного договору (в частині вчасного повернення суми кредиту, її частини або вчасної сплати суми процентів її частини), в межах періоду відповідності програмі, позичальнику встановлюється особливий порядок виконання зобов`язання щодо своєчасності сплати процентів (за умови відсутності обставин або порушень умов кредитного договору, які виключають можливість застосування такого особливого порядку), а саме:
- протягом періоду повної компенсації процентів, сплата процентів за Кредитним договором в розмірі базової процентної ставки здійснюється Фондом в повному обсязі у зв`язку з наданням позичальнику компенсації (у випадку отримання позичальником права на таку компенсації) шляхом списання АТ "Ощадбанк" коштів в повній необхідній сумі з рахунку ескроу на рахунок, визначений у пункті 3.19 кредитного договору;
- протягом періоду часткової компенсації процентів, ТОВ "ЕВЕРЕСТ-СХІД" самостійно (за власні кошти) сплачує нараховані за кредитним договором проценти в розмірі компенсаційної процентної ставки, яка з урахуванням умов програми становить 3 (три) процента річних.
- решта нарахованих процентів в розмірі КЧП, яка розраховується як різниця між базовою процентною ставкою та компенсаційною процентною ставкою, що сплачується Фондом у зв`язку з наданням позичальнику компенсації (у випадку отримання позичальником права на таку компенсацію) шляхом списання АТ "Ощадбанк" коштів в повній необхідній сумі з рахунку ескроу на рахунок, визначений в пункті 3.19 кредитного договору, або позичальником у випадках та у строки визначені кредитним договором.
З урахуванням умов Програми призупиняється надання компенсації ТОВ "ЕВЕРЕСТ-СХІД", якщо воно допустить прострочення більше ніж на 15 календарних днів виконання зобов`язань зі сплати процентів чи їх частини або з повернення кредиту чи його частини, а також з інших підстав, які передбачені або будуть передбачені умовами Порядку (підпункту 3.18.1 Кредитного договору).
Відповідно до пункту 3.16 Кредитного договору, позичальник зобов`язаний забезпечити своєчасну сплату АТ "Ощадбанк" процентів в порядку та розмірах, визначених цим договором.
Умовами кредитного договору передбачено, що проценти нараховуються щомісячно методом факт/факт у розмірі базової процентної ставки на основну суму боргу за строк правомірного користування основною сумою боргу, до якого включається день видачі кредиту та перебіг якого припиняється:
1) у випадку своєчасного погашення основної суми боргу – в день фактичного повного погашення основної суми боргу (повернення Кредиту) і такий день до розрахунку процентів не включається;
2) у випадку прострочення погашення основної суми боргу – у визначений згідно з умовами цього Договору останній день, коли основна сума боргу могла бути погашена без порушення встановленого цим договору строку/терміну, і такий день до розрахунку процентів включається.
Згідно з пунктом 3.19 кредитного договору, з метою виконання зобов`язання позичальник здійснює перерахування коштів для погашення за цим договором (крім випадку, коли погашення заборгованості здійснюється шляхом договірного списання банком коштів з рахунку(-ів) позичальника або випадків, коли кошти для оплати частини процентів списується з Рахунку ескроу). Виконання зобов`язань за цим договором (в тому числі погашення простроченої заборгованості) проводиться з використанням рахунку НОМЕР_1 (код Банку 304665) у валюті, що передбачена умовами цього договору для кожного виду платежу та Банк зараховує зазначені кошти з вказаного рахунку на рахунок для обліку заборгованості позичальника за відповідним зобов`язанням.
Згідно з підпунктом 4.3.1 кредитного договору позичальник зобов`язаний належним чином виконувати всі умови цього договору та взяті на себе за цим договором зобов`язання, а також зобов`язання за іншими договорами, укладеним з банком.
У відповідності до підпункту 4.3.2 кредитного договору позичальник зобов`язаний у випадку неналежного виконання взятих на себе зобов`язань за цим договором на першу вимогу банку сплатити штрафні санкції, як це передбачено в цьому договорі, а також у повному обсязі всі інші платежі та відшкодувати завдані збитки.
Відповідно до пункту 2.7 додаткового договору №1 від 13.05.2021 до кредитного договору встановлено, що в доповнення до інших комісійних винагород, передбачених кредитним договором, позичальник сплачує банку комісійну винагороду за здійснення банком операції з управління за кредитом, що пов`язана з отриманням гарантії. Сплата комісійної винагороди здійснюється в розмірі 0,1% відсотків від діючого ліміту кредитування, помноженого на ставку індивідуальної гарантії, станом на останній банківський день кожного місяця/останній банківський день користування позичальником кредитними коштами протягом строку включення кредитної операції до портфеля кредитів, що розраховується щомісячно за методом 30/360. Сплата комісійної винагороди здійснюється щомісячно не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним.
З метою забезпечення належного виконання ТОВ "ЕВЕРЕСТ-СХІД" зобов`язань за кредитним договором, між АТ "Ощадбанк" та ОСОБА_1 (далі – поручитель ) був укладений договір поруки № 402_058/31 від 13.05.2021 (далі – договір поруки).
Згідно з умовами пункту 2.1 договору поруки, поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобов`язався відповідати перед АТ "Ощадбанк" солідарно з ТОВ "ЕВЕРЕСТ-СХІД" за виконання в повному обсязі зобов`язання за кредитним договором, у т.ч. того, що виникне у майбутньому відповідно до цього договору.
Пунктом 2.2 договору поруки встановлено, що поручитель відповідає перед АТ "Ощадбанк" за виконання зобов`язання у тому ж обсязі, що і боржник, в порядку, визначеному кредитним договором, у тому числі, але не виключно у разі:
- повного чи часткового невиконання боржником зобов`язання, зокрема, щодо сплати процентів за користування кредитом або повернення частини кредиту, в тому числі згідно з графіком погашення кредиту (за його наявності), щодо повернення кредиту при закінченні строку користування ним, в тому числі у випадку дострокового повного/часткового погашення зобов`язання за вимогою кредитора, та/або щодо сплати комісійних винагород в строки, визначені кредитним договором;
- не відшкодування завданих кредитору збитків, які заподіяні в наслідок невиконання умов кредитного договору.
Відповідно до пунктів 2.4, 2.5 договору поруки обсяг зобов`язань поручителя за цим договором не є фіксованою сумою і може збільшуватися або зменшуватися в залежності від виконання боржником або поручителем (на умовах, визначених цим договором) зобов`язання за кредитним договором, а також черговості направлення кредитором отриманих грошових коштів в погашення зобов`язання.
Поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником зобов`язання, а також несе визначену законодавством відповідальність за порушення ним встановленого цим договором грошового зобов`язання, в тому числі щодо сплати коштів за користування чужими грошовими коштами.
Пунктом 2.6 договору поруки унормовано, що поручитель погоджується та зобов`язується солідарно відповідати за виконання зобов`язання правонаступниками боржника чи будь-якою іншою особою, на яку буде переведено борг за кредитним договором або яка буде визначена боржником за зобов`язанням відповідно до законодавства.
У випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) боржником зобов`язання в порядку та строки, встановлені кредитним договором, кредитор набуває права вимоги до ТОВ "ЕВЕРЕСТ-СХІД" і поручителя щодо сплати заборгованості за порушеним зобов`язанням, а поручитель та боржник з моменту ТОВ "ЕВЕРЕСТ-СХІД" зобов`язання відповідають перед АТ "Ощадбанк" як солідарні боржники (пункт 3.2.2 договорів поруки).
Підпунктом 3.2.3 договору поруки встановлено, що кредитор має право вимагати виконання зобов`язання за кредитним договором на власний вибір, як від боржника, так і від поручителя спільно, так від будь-кого з них окремо, причому як в повному обсязі, так і частково.
Порука на підставі договору поруки діє незалежно від інших способів виконання зобов`язання ТОВ "ЕВЕРЕСТ-СХІД" перед АТ "Ощадбанк" за кредитним договором (пункт 3.2.6 договору поруки).
З метою реалізації відповідно до умов договору поруки права вимоги до поручителя АТ "Ощадбанк" має право, але не зобов`язаний пред`явити (направити) поручителю вимогу (пункт 3.2.4 договір поруки).
У випадку направлення кредитором поручителю вимоги, останній зобов`язується здійснити виконання порушеного зобов`язання протягом 10 календарних днів з дати направлення вимоги АТ "Ощадбанк" та в обсязі, зазначеному у вимозі.
Якщо кредитор скористався своїм правом та направив поручителю вимогу, то направлення вимоги є єдиним та достатнім доказом настання підстав для виконання Поручителем зобов`язання в розмірі, визначеному АТ "Ощадбанк" у вимозі.
Єдиною підставою для визначення АТ "Ощадбанк" у вимозі розміру зобов`язання, що підлягає виконанню поручителем, є дані аналітичного обліку та рахунки, що ведуться АТ "Ощадбанк" для визначення грошових зобов`язань ТОВ "ЕВЕРЕСТ-СХІД" перед банком за кредитним договором (підпункти 3.2.7 – 3.2.8 договору поруки).
Відповідно до підпункту 3.3.5 договору поруки виконання зобов`язання здійснюється поручителем шляхом переказу грошових коштів на рахунок АТ "Ощадбанк". Зобов`язання поручителя вважається виконаним в день надходження грошових коштів на відповідний рахунок АТ "Ощадбанк", визначений кредитним договором для погашення заборгованості за ним або у вимозі, направленої АТ "Ощадбанк" відповідно до умов кредитного договору.
Підпунктами 10.1.1, 10.1.2, 10.3.1 договору поруки врегульовано наступне:
- цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє протягом 10 (десяти) років з моменту його підписання сторонами;
- до всіх правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконанням договору поруки (у тому числі щодо всіх грошових зобов`язань поручителя – повернення суми кредиту, сплати процентів за його користування, відшкодування кредитору всіх сум грошових коштів, сплачених кредитором за рахунок власних коштів за кредитом, комісійних винагород, штрафів, пені тощо) відповідно до умов кредитного договору, застосовується строк позовної давності тривалістю 10 років;
- дія поруки за цим договором для цілей застосування та в розумінні частини чотири статті 559 Цивільного кодексу України становить 10 років з моменту підписання цього договору сторонами.
Виконання позичальником зобов`язання за кредитним договором частково, згідно ставки індивідуальної гарантії в розмірі 50% від суми кредиту, забезпечено гарантією держави.
Так, на підставі Закону України "Про Державний бюджет на 2020 рік", постанови Кабінету Міністрів України від 25.11.2020 № 1151 "Деякі питання надання державних гарантій на портфельній основі у 2020 році" (далі – Порядок № 1151), постанови Кабінету Міністрів України від 23.12.2020 № 1317 "Про надання державних гарантій на портфельній основі у 2020 році" (далі – Постанова № 1317) в Україні запроваджена державна підтримка позичальників – суб`єктів господарювання у формі державних гарантій на портфельній основі.
Учасниками Програми надання державних гарантій на портфельній основі у 2020 році є:
- агент – АТ "Державний експортно-імпортний банк України", що надає агентські, консультаційні та інші послуги відповідно до умов агентської угоди між гарантом та агентом та договору про надання державної гарантії на портфельній основі, який укладається між гарантом та банком-кредитором;
- банки-кредитори – банки, відібрані на умовах, визначених Порядком № 1151, перелік яких визначається рішенням Кабінету Міністрів України щодо надання державних гарантій на портфельній основі;
- гарант – Кабінет Міністрів України, що діє від імені держави, в особі Міністра фінансів;
- позичальники – суб`єкти господарювання мікропідприємництва, малого та/або середнього підприємництва, визначені Господарським кодексом України, що отримують кредити від банків-кредиторів, часткове виконання боргових зобов`язань за якими забезпечується державними гарантіями на портфельній основі.
Для забезпечення співпраці сторін, пов`язаної з наданням державної підтримки, між Міністром фінансів України Марченко С.М., який діє від імені держави за дорученням Кабінету Міністрів України, на підставі Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 375 (далі - гарант) та АТ "Ощадбанк" (далі - бенефіціар) укладено договір про надання державної гарантії на портфельній основі № 13010-05/271 від 31.12.2020 (далі – договір гарантії).
За умовами пункту 2.1 договору гарантії гарант на умовах цього договору та в межах ліміту гарантії надає на користь Бенефіціара безвідкличну гарантію з метою гарантування виконання Принципалами (суб`єктами господарювання, яким надано кредит) частини своїх грошових зобов`язань перед Бенефіціаром за кредитними договорами, включеними до портфеля.
Відповідно до пунктів 1.1, 2.3 договору гарантії, гарантія вважається наданою на користь Бенефіціара з дати укладання цього договору. Строк дії гарантії – період, що починається на дату укладання цього договору та закінчується в дату, яка випадає через 5 років з дати укладення цього договору.
Згідно з пунктом 2.5 договору гарантії ставка індивідуальної гарантії визначається на власний розсуд Бенефіціара для кожного окремого кредиту та не може перевищувати 70% за кожним окремим кредитом.
Кредит ТОВ "ЕВЕРЕСТ-СХІД" був включений АТ "Ощадбанк" до портфелю кредитів, зобов`язання за якими частково забезпечені гарантією, та з метою виконання вимог розділу 7 Договору гарантії, 13.05.2021 АТ "Ощадбанк" уклав з позичальником додатковий договір №1 до договору кредитної лінії № 402_058 від 13.05.2021 (далі – додатковий договір).
Пунктом 2.6 додаткового договору сторони визначили, що додатково до забезпечення, передбаченого розділом 4 кредитного договору, на період (та у випадку) включення кредиту до портфелю виконання позичальником зобов`язання за кредитним договором (у тому числі і додатковими договорами до нього) частково, згідно ставки індивідуальної гарантії, забезпечується гарантією. При цьому, банк самостійно визначає ставку індивідуальної гарантії за кредитом та має право самостійно змінювати її розмір в порядку, передбаченому договором про надання гарантії.
Відповідно до реєстру клієнтів ММСБ, які звернулись за кредитною операцією з частковим забезпеченням зобов`язань державною гарантією на портфельній основі ТОВ "ЕВЕРЕСТ-СХІД" присвоєно унікальний порядковий номер кредиту у реєстрі 19739877313 та визначено ставку індивідуальної гарантії у розмірі 50%. Таким чином сума, яка підлягала відшкодуванню гарантом становить 325000,00 грн. (50% від залишку простроченої заборгованості по основному боргу в сумі 650000,00 грн).
Пункт 2.7 договору гарантії встановлює, що у разі настання гарантійного випадку (Принципал не здійснив планового платежу за основним боргом згідно з графіком платежів за будь-яким кредитом, включеним до портфеля, і такий платіж залишається несплаченим протягом 90 календарних днів поспіль) гарант зобов`язаний сплатити на користь бенефіціара суму сплати за гарантією згідно з вимогами розділу V цього договору.
Пунктами 3.1 – 3.3 договору гарантії передбачено, що з метою включення кредитів до портфеля бенефіціар формує реєстр, до якого включаються всі кредити, які бенефіціар визначив як такі, що включені до портфеля. Бенефіціар формує реєстр з кредитів, які відповідають під час першого включення таких кредитів до реєстру критеріям прийнятності. Включення кредитів до реєстру свідчить про те, що зобов`язання за такими кредитами є такими, що частково забезпечені гарантією з дати першого включення таких кредитів до реєстру.
У пункті 5.1 договору гарантії визначено, що у разі настання гарантійного випадку бенефіціар направляє гаранту вимогу, а Агенту – копію вимоги разом з інформацією щодо сум, що належать до сплати гарантом, та підтверджувальними документами.
Відповідно до пункту 5.5 договору гарантії гарант на підставі вимог, отриманих від бенефіціара, з урахуванням інформації агента щодо перевірки вимог сплачує на рахунок бенефіціара суму сплати за гарантією згідно з вимогою.
Сума сплати за гарантією визначається за формулою (пункт 1.1 договору гарантії): де ПЗі - прострочена заборгованість за основним боргом за кредитом, включеним до портфеля, за яким настав та триває гарантійний випадок; СІГі - ставка індивідуальної гарантії за і-им кредитом, включеним до портфеля.
Згідно з пунктом 6.1 Договору гарантії, у разі здійснення Гарантом виплати суми сплати за гарантією за будь-яким проблемним кредитом бенефіціар зобов`язується відобразити в обліку виникнення заборгованості принципала перед бюджетом на суму здійсненої гарантом виплати суми сплати за гарантією та застосувати інструменти врегулювання заборгованості за таким проблемним кредитом.
Пунктом 6.3 договору гарантії врегульовано, що кошти, отримані внаслідок застосування інструментів врегулювання заборгованості за проблемним кредитом, перераховуються на рахунок гаранта в сумі, пропорційній ставці індивідуальної гарантії за таким проблемним кредитом, та зараховуються насамперед у рахунок погашення простроченої заборгованості перед бюджетом, у зв`язку з чим бенефіціар робить відповідний бухгалтерський запис та зменшує заборгованість приниципала перед державним бюджетом.
Робота зі стягнення з принципала простроченої заборгованості перед державою проводиться бенефіціаром на підставі Порядку № 1151, статті 6-1 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" та цього договору (пункт 6.6 договору гарантії).
Відповідно до пунктів 6.8 – 6.9 договору гарантії, на суму простроченої заборгованості позичальника перед бюджетом бенефіціар нараховує пеню згідно з вимогами чинного законодавства у розмірі 120% облікової ставки НБУ за кожен календарний день прострочення. Пеня нараховується з дати виникнення простроченої заборгованості перед бюджетом за проблемним кредитом до дати погашення такої заборгованості (включно) або до дати, яка настає через 6 календарних місяців з дати здійснення гарантом виплати, залежно від того, яка з дат настає раніше.
У пунктах 13.13 – 13.14 договору гарантії сторони передбачили, що договір гарантії вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, а діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним.
На момент укладення договору позичальник повністю відповідав критеріям прийнятності та ініціював шляхом надання до банку письмової заяви від 16.04.2021 отримання забезпечення кредитної операції у вигляді гарантії на умовах, визначених Порядком № 1151 та договором гарантії.
За таких обставин, кредит був включений АТ "Ощадбанк" до портфелю кредитів, зобов`язання за якими частково забезпечені гарантією, та з метою виконання вимог розділу 6 Договору гарантії, 13.05.2021 АТ "Ощадбанк" уклав з Позичальником додатковий договір №1 (далі – додатковий договір) до договору, в якому сторони доповнили останній, зокрема, наступними положеннями:
- позичальнику відомі, повністю зрозумілі умови надання гарантії, з якими він повністю погоджується та вважає їх прийнятними для себе (підпункт 2.2.1.2 додаткового договору);
- позичальник визнає та підтверджує, що у разі виконання гарантом гарантійних зобов`язань перед банком шляхом здійснення платежів за рахунок коштів державного бюджету у позичальника з моменту такого виконання виникає прострочена заборгованість перед державою, а до держави переходять права кредитора та право вимагати від позичальника погашення заборгованості у способи та згідно процедур, встановлених Порядком №1151 та договором про надання гарантії (підпункт 2.2.1.3 додаткового договору);
- позичальнику відомо, що на суму простроченої заборгованості позичальника перед державою нараховується за кожен календарний день прострочення пеня у розмірі 120% річної облікової ставки Національного банку України (підпункт 2.2.1.4 додаткового договору);
- позичальник визнає та підтверджує, що банк у відповідності до норм Порядку та положень договору про надання гарантії має всі повноваження стягувати прострочену перед державою заборгованість та застосовувати інші інструменти врегулювання заборгованості за кредитом з метою погашення простроченої заборгованості позичальника перед бюджетом та зобов`язань позичальника зі сплати пені (підпункт 2.2.1.5 додаткового договору);
- позичальнику відомо, що грошові кошти, отримані від звернення стягнення на забезпечення або в результаті інших заходів щодо стягнення з позичальника простроченої заборгованості, направляються, в тому числі в рахунок відшкодування (в порядку регресу) сплачених за гарантією сум та нарахованої пені (підпункт 2.2.1.6 додаткового договору).
На виконання умов пунктів 2.1, 3.2, 3.9 кредитного договору банком були перераховані на поточний рахунок позичальника НОМЕР_2 кредитні кошти в загальній сумі 700000,00 грн.
Пунктом 3.11 кредитного договору встановлено, що з метою дотримання діючого ліміту кредитування згідно з умовами цього договору, ТОВ "ЕВЕРЕСТ-СХІД" зобов`язане не пізніше першого банківського дня наступного періоду здійснити погашення основної суми боргу у сумі, що буде необхідною для дотримання діючого ліміту кредитування на такий наступний період. У разі, якщо діючий ліміт кредитування буде вичерпано, ТОВ "ЕВЕРЕСТ-СХІД" має право отримати наступний транш у межах діючого ліміту кредитування лише за умови погашення основної суми боргу (частково або в повному обсязі) за цим договором.
Крім того, підпунктом 3.11.1 кредитного договору встановлено, що позичальник зобов`язаний здійснити погашення основної суми боргу за кожним траншем не пізніше ніж на 365 календарний день з моменту отримання траншу незалежно від розміру діючого ліміту кредитування, що встановлений на окремий банківський день згідно з пунктом 3.3 кредитного договору.
Проте, через неналежне виконання позичальником умов кредитного договору, зокрема, щодо погашення основної суми боргу та процентів за користування кредитом у встановлений підпунктом 3.11.1 та пунктом 3.16 договору строк, банк скористався передбаченим пунктом 3.13 договору правом на відкликання кредиту та 27.09.2023 направив позичальнику вимогу про відкликання кредиту (на адресу електронної пошти), якою позичальник повідомлявся про необхідність у 25-денний строк з дати направлення банком вимоги здійснити повернення наданого кредиту в сумі 787971,50 грн, з яких: 650000,00 грн – прострочена заборгованість за кредитом; 7993,76 грн - заборгованість за процентами; 129186,01 грн – прострочена заборгованість за процентами, 791,73 прострочена заборгованість за комісією, та погасити в повному обсязі заборгованість за договором.
У зв`язку із настанням гарантійного випадку кредитор в порядку, передбаченому пунктами 2.7 та 5.1 договору гарантії, направив гаранту (з копією Агенту) вимогу № 70/4-01/90406/2023 від 07.12.2023 про сплату за гарантією суми в розмірі 325000,00 грн.
За результатами розгляду зазначеної вимоги 04.01.2024 Гарант перерахував АТ "Ощадбанк" суму у розмірі 325000,00 грн для відшкодування за кредитною операцією (Платіжна інструкція № 1473459236401 (#1473484538913)).
На виконання пункту 6.1 договору гарантії АТ "Ощадбанк" спрямував отримані кошти в рахунок часткового погашення заборгованості за основним боргом та відобразило в обліку виникнення простроченої заборгованості ТОВ "ЕВЕРЕСТСХІД" перед державою в сумі 325000,00 грн.
Підпунктом 2.2.1.3 додаткового договору передбачено, що у разі виконання гарантом (державою) гарантійних зобов`язань перед АТ "Ощадбанк" шляхом здійснення платежів за рахунок коштів державного бюджету, у ТОВ "ЕВЕРЕСТСХІД" з моменту такого виконання виникає прострочена заборгованість перед державою, а до держави переходять права кредитора та право вимагати від позичальника погашення заборгованості у спосіб та згідно процедур встановлених порядком та договором про надання гарантії.
За результатами часткового погашення боргу в сумі 74972,11 грн, прострочена заборгованість перед державою складає 250027,89 грн.
Позивач вказує, що прострочена заборгованість позичальника перед державою виникла 04.01.2024, тобто в період воєнного стану, тому банк не нараховує (не заявляє) на неї пеню у розмірі 120% облікової ставки НБУ за кожен календарний день прострочення, з огляду на приписи пункту 22-4 Розділу VI Бюджетного кодексу України, відповідно до яких у період дії воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування, у разі виникнення простроченої заборгованості суб`єкта господарювання перед державою за кредитом, залученим під державну гарантію, пеня та інші штрафні санкції не нараховуються.
22.10.2025 позивачем було направлено ТОВ "ЕВЕРЕСТ-СХІД" повідомлення про виникнення за кредитним договором простроченої заборгованості перед державою на суму 250027,98 грн та перехід до держави прав кредитора за кредитним договором, у розмірі частини обов`язку, що була виконана гарантом, з вимогою, зокрема, погасити заборгованість перед державою в сумі 250027,98 грн.
Однак, повідомлення АТ "Ощадбанк" були залишено позичальником без будь-якого задоволення або реагування.
На виконання вимог пункту 3.2.4 договору поруки №402_058/31 від 13.05.2021 позивачем було направлено поручителю вимогу про виконання зобов`язання забезпеченого порукою. Зазначена вимога була залишена без виконання.
Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.
Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 глави 71 Цивільного кодексу України і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За змістом ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ч. 1, 2 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.
Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У відповідності до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Доданими до позовної заяви доказами підтверджується факт надання Банком Позичальнику, згідно з умовами Договору, кредиту в розмірі 700000,00 грн, проте, Позичальник порушив взяті на себе договірні зобов`язання та не здійснив платежі за основним боргом у строк, передбачений підпунктом 3.11.1 Кредитного договору, та інші платежі у строки та порядку, передбачені Договором.
Виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою, гарантією.
Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання (ст. 546 ЦК України).
Так, відповідно до статті 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Згідно зі статтею 554 ЦК України, в разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.
Приписами статті 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будького з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі.
Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання. Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника.
Тому з огляду на солідарний обов`язок боржника за основним зобов`язанням і поручителя кредитор має право вибору звернення з вимогою до них разом чи до будь-кого з них окремо (правовий висновок у Постанові ВП ВС від 01.09.2020 по справі № 198/305/15-ц).
Враховуючи невиконання Позичальником своїх договірних зобов`язань, а також з огляду на вищевказані положення закону та умови Договору поруки, позивач вважає наявним у нього також права вимоги до Поручителя щодо погашення заборгованості, а у Поручителів - виникнення солідарного з Позичальником обов`язку повернути суму заборгованості за Договором у повному обсязі.
Правове регулювання відносин щодо надання гарантій за кредитами здійснюється нормами як фінансового, так і цивільного, господарського та бюджетного права.
Відповідно до частини 2 статті 346 ГК України, для зниження ступеня ризику банк надає кредит позичальникові за наявності гарантії платоспроможного суб`єкта господарювання чи поручительства іншого банку, під заставу належного позичальникові майна, під інші гарантії, прийняті у банківській практиці.
Пунктом 15-1частини 1 статті 2 Бюджетного кодексу України визначено, що гарантійне зобов`язання – це зобов`язання гаранта повністю або частково виконати боргові зобов`язання суб`єкта господарювання – резидента України перед кредитором у разі невиконання таким суб`єктом його зобов`язань за кредитом, залученим під державну гарантію.
Згідно з пунктом 4 статті 116 Конституції України Кабінет Міністрів України розробляє і здійснює загальнодержавні програми економічного розвитку України.
Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання (частина 1 статті 117 Конституції України).
Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України "Про Кабінет Міністрів України", зокрема, передбачено, що Кабінет Міністрів України у сфері економіки, фінансів, трудових відносин, зайнятості населення, трудової міграції, оплати та охорони праці забезпечує проведення державної економічної політики, здійснює прогнозування та державне регулювання національної економіки; забезпечує розроблення і виконання загальнодержавних програм економічного та соціального розвитку.
Відповідно до частини 1 статті 5, частини 1 статті 6 Закону України "Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні" (далі за текстом – Закон) Кабінет Міністрів України забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері розвитку підприємництва, розроблення та виконання загальнодержавних програм розвитку малого і середнього підприємництва з урахуванням загальнодержавних пріоритетів, здійснює заходи щодо розвитку інфраструктури підтримки малого і середнього підприємництва, спрямовує, координує та контролює діяльність органів виконавчої влади, які забезпечують надання державної підтримки.
Статтею 12 Закону передбачено, що державна підтримка передбачає формування програм, в яких визначається механізм цієї підтримки. Державні програми підтримки затверджуються Кабінетом Міністрів України в установленому законом порядку.
Згідно зі статтею 16 Закону, фінансова державна підтримка надається за рахунок державного та місцевих бюджетів. Основними видами фінансової державної підтримки є, зокрема, надання гарантії та поруки за кредитами суб`єктів малого і середнього підприємництва. Порядок використання коштів державного бюджету для фінансової державної підтримки суб`єктів малого і середнього підприємництва затверджується відповідно до вимог бюджетного законодавства.
Відповідно до частин 1, 3 статті 17 Бюджетного кодексу України державні гарантії можуть надаватися виключно в межах і за напрямами, що визначені законом про Державний бюджет України. Державні гарантії надаються на умовах платності, строковості, а також забезпечення виконання зобов`язань у спосіб, передбачений законом.
У разі виконання державою гарантійних зобов`язань перед кредиторами шляхом здійснення платежів за рахунок коштів державного бюджету, у суб`єктів господарювання з моменту такого виконання виникає прострочена заборгованість перед державою за кредитами, залученими під державні гарантії, в обсязі фактичних витрат державного бюджету, а до держави переходять права кредитора та право вимагати від таких суб`єктів господарювання погашення заборгованості в установленому законом порядку (ч. 8 ст. 17 Бюджетного кодексу України).
При цьому, прострочена заборгованість суб`єктів господарювання перед державою та перед банком-кредитором за кредитами, залученими під державну гарантію на портфельній основі, стягується банком-кредитором у порядку, встановленому законодавством щодо управління проблемними активами в банках України та відповідним правочином щодо надання державної гарантії на портфельній основі, з подальшим перерахуванням пропорційної частки в рахунок погашення заборгованості перед державою (ч. 9 ст. 17 Бюджетного кодексу України).
Статтею 6-1 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" передбачено аналогічні положення та установлено, що у 2020 році державні гарантії в обсязі до 5000000,00 тисяч гривень можуть надаватися за рішенням Кабінету Міністрів України, погодженим з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету, для забезпечення часткового виконання боргових зобов`язань за портфелем кредитів банків-кредиторів, що надаються суб`єктам господарювання мікропідприємництва, малого та/або середнього підприємництва-резидентам України, у розмірі, що не перевищує 80 відсотків загальної суми таких боргових зобов`язань за портфелем кредитів та 80 відсотків за кожним окремим кредитом.
З огляду на вищевказане, Кабінет Міністрів України визначив умови, критерії, механізм надання фінансової державної підтримки за рахунок коштів державного бюджету за Програмою надання державних гарантій на портфельній основі у 2020 році, яку надає Міністерство фінансів України на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 25.11.2020 № 1151 "Деякі питання надання державних гарантій на портфельній основі у 2020 році" на рівні агента в особі акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" та банків-кредиторів, у формі державних гарантій та в обсязі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.2020 № 1317 "Про надання державних гарантій на портфельній основі у 2020 році", на період з 23.12.2020 по 31.12.2025.
Постановою № 1317 АТ "Ощадбанк" включено до переліку банків-кредиторів за вищевказаною програмою з граничним обсягом надання у 2020 році державних гарантій на портфельній основі у розмірі 1 000 000 000 грн.
Відповідно до статті 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність" та пунктів 1, 37, 45 Статуту акціонерного товариства "Державний ощадний банк", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2003 № 261, АТ "Ощадбанк" є державним банком, який має право надавати банківські та інші фінансові послуги, а також провадити інші види діяльності в національній та іноземній валюті. Банк має право здійснювати банківську діяльність на підставі банківської ліцензії шляхом надання банківських послуг та вчиняти будь-які правочини, необхідні для надання ним банківських та інших фінансових послуг та здійснення іншої діяльності.
Правочин щодо надання державної гарантії на портфельній основі між Міністерством фінансів України та АТ "Ощадбанк" оформлений шляхом укладення договору № 13010-05/271 від 31.12.2020 та визначає обсяг гарантійних зобов`язань та порядок їх виконання; права, обов`язки та відповідальність гаранта і кредитора; умови настання гарантійного випадку; строк здійснення виплат у разі настання гарантійного випадку; розмір та порядок сплати до державного бюджету плати за надання такої гарантії; порядок погашення заборгованості перед державою за виконання гарантійних зобов`язань.
Пунктами 6.1 - 6.3 вказаного договору гарантії передбачено, що з метою реалізації зворотної вимоги (регресу) гаранта до принципала та на виконання ст. 6-1 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" та вимог, передбачених пунктами 6.1 та 6.3 цього договору, бенефіціар, виступаючи на підставі Порядку № 1151 та цього договору, зобов`язується:
- застосувати інструменти врегулювання заборгованості за проблемним кредитом з метою погашення простроченої заборгованості перед бюджетом та зобов`язань позичальника зі сплати пені, нарахованої відповідно до пункту 6.8 цього договору за таким проблемним кредитом;
- здійснювати заходи щодо стягнення суми, сплаченої гарантом, з усіма процесуальними правами, що надаються позивачу(за винятком права підпису заяви про повну або часткову відмову від заяви про порушення (відкриття) провадження у справі про банкрутство, підпису заяви про відмову від заяви з грошовими вимогами до боржника; підпису заяви про повне або часткове визнання позову, про повну або часткову відмову від позову, про зменшення розміру позовних вимог) в судах, а також органах нотаріату, органах державної виконавчої служби, з приватними виконавцями, арбітражними керуючими, адвокатами;
- перераховувати кошти, отримані внаслідок застосування інструментів врегулювання заборгованості за проблемним кредитом, на рахунок гаранта в сумі, пропорційній ставці індивідуальної гарантії за таким проблемним кредитом, та зараховувати їх насамперед у рахунок погашення простроченої заборгованості перед бюджетом, у зв`язку з чим бенефіціар робить відповідний бухгалтерський запис та зменшує заборгованість приниципала перед державним бюджетом.
Відповідачами не надано суду жодних доказів на підтвердження відсутності боргу, письмових пояснень щодо неможливості надання таких доказів, або ж фактів, що заперечують викладені позивачем позовні вимоги.
В свою чергу, зважаючи на відсутність будь-яких заперечень відповідачів щодо розрахунку позивача та за умови ненадання контррозрахунку заявлених до стягнення сум боргу, суд здійснює розгляд справи, виходячи з наявних матеріалів та визначив розмір заборгованості відповідачів на підставі наданих позивачем доказів.
Суд звертає увагу, що відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Доказів визнання недійсними чи розірвання кредитного договору чи договорів поруки суду не надано.
Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи та наявні в матеріалах справи докази, позивачем доведено та належним чином обґрунтовано правомірність заявленої позовної вимоги про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості у розмірі 250027,89 грн.
Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України). Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Підсумовуючи викладене, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, як обґрунтованих, підтверджених доданими до матеріалів справи доказами та не спростованих відповідачем.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 129 ГПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на відповідачів, з вини яких виник спір, порівну.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 525, 526, 530, 610, 612 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -   

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.
Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВЕРЕСТ-СХІД" (вул. Клочківська, буд. 117, кв. 27, м. Харків, 61145, код ЄДРПОУ 42925150) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії – Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" (вул. Госпітальна, буд. 12 Г, місто Київ, 01001, код ЄДРПОУ 09304612) прострочену заборгованість перед державою за договором кредитної лінії №402_058 від 13.05.2021, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕВЕРЕСТ-СХІД" та Акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії – Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк", та залученим під держану гарантію на портфельній основі, у розмірі 250027,89 грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВЕРЕСТ-СХІД" (вул. Клочківська, буд. 117, кв. 27, м. Харків, 61145, код ЄДРПОУ 42925150) на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії – Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" (вул. Госпітальна, буд. 12 Г, місто Київ, 01001, код ЄДРПОУ 09304612) витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1516,17 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії – Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" (вул. Госпітальна, буд. 12 Г, місто Київ, 01001, код ЄДРПОУ 09304612) витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1516,17 грн.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення. 
Повне рішення складено "25" червня 2026 р. 

Суддя		Л.В. Шарко