ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний №317/6024/24 Головуючий в 1 інст. Громова І.Б.
Провадження №33/807/82/26 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року      місто Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Стариченка М.П на постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 29 січня 2025 р., якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , інші відомості суду не відомі,
визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що 3 листопада 2024 року о 15 год. 02 хв. у Запорізькій області, Запорізькому районі, 513 км автодороги Н-08 водій ОСОБА_1 керував ТЗ AUDI A6, д.н.з. НОМЕР_2 (належність – Sireviciene Aldona), відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами постановою Яготинського відділу ДВС у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ВП 64793769 від 09 листопада 2023 року. Правопорушення вчинено повторно протягом року – 04 лютого 2024 року притягнутий до відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП протоколом ААД886463.
Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1А Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Крім того, 3 листопада 2024 року о 15 год. 02 хв. у Запорізькій області, Запорізькому районі, 513 км автодороги Н-08 водій ОСОБА_1 керував ТЗ AUDI A6, д.н.з. НОМЕР_2 (належність – Sireviciene Aldona), з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився на місці зупинки транспортного засобу. Від керування ТЗ відсторонений шляхом передачі тверезому водієві. Про повторність попереджений.
Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Стариченко М.П., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій зазначив, що суд першої інстанції допустив поверхневий підхід під час розгляду справи, внаслідок чого ухвалив незаконне та необґрунтоване рішення.
Звертає увагу на те, що суд першої інстанції, акцентуючи увагу в оскаржуваній постанові на тому, що « ОСОБА_1 не з`явився у судове засідання, зловживаючи своїм правом на участь у розгляді справи» безпідставно допустив прояв упередженості і неповаги не тільки як до нього як до військовослужбовця, який з поважних причин не зміг прибути у судове засідання, та навіть повідомити про даний факт, а і взагалі до особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Посилається на помилковість висновку суду про обізнаність ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Так, судом не враховано, що встановлене обмеження державним виконавцем через наявність заборгованості зі сплати аліментів було винесено незаконно. Постанову про обмеження щодо заборони керування транспортним засобом ОСОБА_1 не отримував. Більше того, заборгованість ОСОБА_1 у даному виконавчому провадженні була погашена набагато раніше, ніж винесена 21 листопада 2024 року постанова про скасування обмеження в праві керування. Станом на 14 жовтня 2024 року заборгованість зі сплати аліментів була повністю погашена.
Посилаючись на положення п. 3 ст. ч. 10 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» наголошує, що постанова про обмеження ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем в праві керуванні ТЗ, яка винесена державним виконавцем, ще 9 листопада 2023 року є незаконною. Отже вважає, що притягнення ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП мало також незаконне підґрунтя.
Наголошує, що судом першої інстанції проігноровано той факт, що матеріали справи не містять протоколу, складання якого зафіксованого на відеозаписі з бодікамери поліцейського. Так, на відеозаписі зафіксовано як поліцейський оголошує зміст протоколу за ст. 130 КУпАП, який вже був підписаний водієм. Натомість, матеріали справи не містять такого протоколу. 
Вважає, що кваліфікація дій ОСОБА_1 в протоколі не відповідає диспозиції ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки у суті адміністративного правопорушення відсутня така кваліфікуюча ознака як «повторність», що об`єктивно позбавляє можливості зробити висновок про наявність чи відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП. Разом із цим, положеннями КУпАП не передбачено можливості перекваліфікації дій порушника судом при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення. Крім того, з протоколу не можливо встановити місце вчинення правопорушення, оскільки не вказана назва конкретного населеного пункту.
Посилається на порушення процедури огляду ОСОБА_1 , оскільки останній є військовослужбовцем, а отже з урахування положень ст.266-1 КУпАП та вимог Порядку № 32, його огляд має бути проведений посадовою особою уповноваженою на те, начальником органу управління військової служби правопорядку (ВСП) ЗСУ або командиром військової частини. Отже, вказаний огляд відповідно до вимог чинного законодавства, є недійсним. 
Зазначає, що суд першої інстанції не оцінив в повній мірі доводи захисника щодо незаконної зупинки ТЗ. Крім того, до матеріалів справи поліцейським не долучено постанову про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , в якому було б відображено причину зупинки ТЗ під керування останнього. Отже вважає, що недопустимими є всі наступні докази, отримані внаслідок незаконної зупинки, яка здійснена з порушенням вимог ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», у тому числі протокол про адміністративне правопорушення.
6 жовтня 2025 року до Запорізького апеляційного суду надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги від адвоката Стариченка М.П. в яких він звертає увагу, що суддя місцевого суду під час винесення оскаржуваного рішення керувався в тому числі, тим що на момент складання протоколу мала дію постанова державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування ТЗ. Разом із цим, відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобом не може бути застосовано в разі проходження боржником військової служби. Внаслідок чого ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 26 вересня 2025 року, зобов`язано заступника начальника Управління - начальника відділу організації та контролю за виконанням рішень Управління забезпечення примусового виконання покарань у м. Києві та Київської області Центрального міжрегіонального управління МЮ – скасувати постанову про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами відносно боржника ОСОБА_1 від 9.11.2023 року ВП № 64793769. 
Отже сторона захисту вважає, що першочергове притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП мало незаконне підґрунтя, що потягло за собою незаконне його притягнення за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Просить постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 29 січня 2025 року скасувати. Ухвалити нову, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
Враховуючи належне повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Стариченка М.П. про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, шляхом доставки смс повідомлення (згідно вимог Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2003 р. п. № 28), наявність клопотання захисника про розгляд справи без його участі та участі ОСОБА_1 , суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за відсутністю останніх, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду дійшов до наступних висновків.
У відповідності до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та ін.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляд справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи вина дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до положень ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Матеріали справи засвідчують, що зазначених вимог закону суддя суду першої інстанції дотримався в повному обсязі, оскільки проаналізував усі докази у їх сукупності та дав їм належну оцінку і встановив, що ОСОБА_1 під час події порушив інкриміновані йому вимоги ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП , ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Частина 5 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч. 3 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4 ст. 126 КУпАП).
За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП настає за умови повторного протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ст. 130 КУпАП.
Поняття повторності визначено п. 2 ч. 1 ст. 35 КУпАП - повторним правопорушенням є повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративного стягненню.
Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень, за обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 165442 за ч. 5 ст. 126 КУпАП та протоколі серії ЕПР1 № 165435 за ч. 2 ст. 130 КУпАП від 3 листопада 2024 р. підтверджується: 
- карткою обліку адміністративного правопорушення з якої вбачається, що 3 листопада 2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керував ТЗ, будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами постановою Яготинського відділу ДВС у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Виконавче провадження №64793769 від 09 листопада 2023 року. Правопорушення вчинене повторно протягом року, 4 лютого 2024 року був притягнутий до відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП (протокол серії АДД № 886463) (а.с. 1);
- довідкою старшого інспектора з од відділу адміністративної практики управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП майора поліції Тонковської О., відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має повторність за ст. 126 КУпАП (а.с. 3);
- копією постанови судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя у справі №333/1535/24 від 25 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП, яка набрала законної сили 7 травня 2024 року (а.с. 4-5);
- направленням на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03 листопада 2024 року в якому вказані виявлені у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Огляд не проводився у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 від проходження медичного огляду (а.с.16);
- довідкою інспектора взводу № 1 роти №1 Батальону № 1 УПП патрульної поліції в Запорізькій області ДПП ст. лейтенанта поліції А.Павлика відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має повторність за ст.130 КУпАП. Постановою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя в справі № 333/1438/24 від 4 червня 2024 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавлення права керування ТЗ на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; посвідчення водія – НОМЕР_3 , зданий на зберігання (а.с.18);
- архівом правопорушень з бази «Армор» (а.с. 19);
- відеозаписом події, доданим до протоколу, яким зафіксовано зупинку транспортного засобу AUDI A6, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 на блокпосту. На вимогу працівника поліції надати посвідчення водія ОСОБА_1 зазначає, що посвідчення водія у зв`язку із заборгованістю зі сплати аліментів у нього вилучене. Під час подальшого спілкування з водієм у поліцейського виникли підозри про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння. Слідує візуальний огляд водія, виявлення у ОСОБА_1 та оголошення ознак наркотичного сп`яніння. Слідує пропозиція пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі хорони здоров`я, відмова ОСОБА_1 пройти запропонований медичний огляд. Крім того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 обізнаний про накладення на нього адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.1 а) ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП та порушенні п. 2.5 ПДР України за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суддя апеляційного суду.
Твердження апеляційної скарги щодо неврахування судом, що встановлене обмеження державним виконавцем через наявність заборгованості зі сплати аліментів у ОСОБА_1 було винесено незаконно не є слушними, оскільки на час складання протоколу в рамках даної справи постанова державного виконавця не була скасована, а отже дана обставина жодним чином не спростовує факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 як особою відносно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, що вчинено повторно протягом року. 
Крім того, суддя апеляційного суду враховує і факт ухвалення рішення Київського апеляційного суду в справі №382/131/14, яким апеляційні скарги ОСОБА_2 , Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України та Яготинського ВДВС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) задоволено частково.
Ухвалу Яготинського районного суду Київської області від 26 вересня 2025 року скасовано.
Скаргу ОСОБА_1 на протиправні дії старшого державного виконавця Яготинського ВДВС у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоренка О.В., на постанову про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами відносно боржника ОСОБА_1 та скасування даної постанови, залишено без розгляду.
Доводи апелянта щодо відсутності законних підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , суддя апеляційного суду вважає безпідставними.
Так, відповідно до ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено перелік підстав для зупинки транспортних засобів. Аналіз цієї статті дає підстави стверджувати, що вимоги норм, зазначених у ній здебільшого спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху, а також на забезпечення норм, визначених Законом.
Однак, законодавець встановлює виключення і не обмежує працівників поліції підставами для зупинки транспортних засобів, визначених ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію".
Згідно до приписів ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема зупинення транспортних засобів та перевірку документів особи.
Застосування цієї статті працівниками поліції має обумовлюватися зовнішніми чинниками або обставинами, які можуть надавати право або зобов`язувати поліцейського застосувати певні превентивні заходи.
При цьому належить врахувати те, що згідно Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2024 року в Україні введено режим «воєнний стан», який діяв і на час події, яка зафіксована в протоколі за участю ОСОБА_1 .
З відеозапису також вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений на блок посту. Проте, поліцейський під час спілкування з ОСОБА_1 виявив у нього ознаки наркотичного сп`яніння та встановив факт обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами.
Крім того, з огляду на предмет дослідження в рамках складеного відносно ОСОБА_1 протоколів про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП підстави зупинки не мають вирішального значення і не впливають на інкриміновані водію обставини з приводу недотримання останнім вимог п. 2.1а та 2.5 ПДР України. 
На доводи сторони захисту, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 складений з порушеннями вимог КУпАП слід зазначити, що вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою та містить всі необхідні складові, встановлені в ст. 256 КУпАП, а тому наведені доводи сторони захисту не приймаються суддею апеляційного суду.
На доводи сторони захисту про порушення працівниками патрульної поліції положень ст. 266-1 КУпАП та Порядку №32, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, слід зазначити наступне.
Так, аналіз наведених положень свідчить про те, що даними нормами права не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом. Тобто, положення ст. 266-1 КУпАП не стосуються спеціального суб`єкту - водій транспортного засобу, а лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень. Отже, для військовослужбовців, які керують транспортним засобом застосовується порядок проходження огляду, передбачений ст. 266 КУпАП, які проводять працівники Національної поліції.
Крім того, відповідно до вимог частини 1 статті 15 КУпАП військовослужбовці несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
Таким чином, суддя апеляційної інстанції вважає доведеним те, що ОСОБА_1 скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, належним чином вмотивовані, повністю відповідають фактичним обставинам справи, суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.ст. 33, 36 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Стариченка Миколи Петровича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 29 січня 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду      В.Я. РассуждайДата документу  Справа № 317/6024/24