Справа № 355/2319/25 
Провадження № 2/355/1043/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2026 року Баришівський районний суд Київської області
у складі: головуючого-судді Чехова С.І.
за участю секретаря Котенко Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Баришівка за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит –Капітал» адвоката Усенка Михайла Ігоровича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
ВСТАНОВИВ:
До суду звернувся представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит –Капітал» адвокат Усенко М.І. з позовною заявою у якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит –Капітал» заборгованість за кредитним договором №1536020 від 29 травня 2024 року в загальному розмірі 41579,99 гривень, а також понесені витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну допомогу в розмірі 8000,00 гривень.
Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 29 травня 2024 року між ТОВ «СЕЛФІ Кредит» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту по продукту «NewShort» №1536020 відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти у розмірі 7000,00 гривень, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. Згідно п.9.2 кредитного договору, договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє до повного виконання споживачем своїх зобов`язань за ним. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. Однак відповідач не виконав належним чином умов кредитного договору.
26 грудня 2024 року ТОВ «СЕЛФІ Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» уклали договір факторингу №26122024 від 26 грудня 2024 року Згідно договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статус нового кредитора, отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «СЕЛФІ Кредит» включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №1536020 від 29 травня 2024 року.
Станом на дату подання позову заборгованість відповідача перед позивачем становить 41579,99 гривень, а саме: заборгованість за тілом кредиту-6999,90 гривень, заборгованість за процентами-20580,00 гривень, заборгованість за штрафом -14000,00 гривень.
Отже термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена у зв`язку з чим ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулась до суду. 
Представник позивача до судового засідання не з`явився, однак повідомив суд про можливість розгляду справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. У разі неявки до суду відповідача не заперечує проти розгляду справи заочно.
Відповідач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, однак надав до суду заяву у якій повідомив, що позовні вимоги визнає частково, просить застосувати до нього положення Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріли справи у повному обсязі суд приходить до думки про можливе часткове задоволення позовних вимог з таких підстав а саме:
Відповідно до положень ч.1 ст. 2 ЦПК України слід, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Згідно з положеннями ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
На підставі ч.1ч.7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом
Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Були досліджені Правила надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «Селфі Кредит» (а.с.13-15)
Копію паспорта споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит з якого слід, що відповідач був ознайомлений з умовами кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацією щодо реальної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживання, порядком повернення кредит. Мається підпис відповідача одноразовим ідентифікатором Х042 від 29 травня 2024 року.(а.с.15 зворотна сторона аркуша)
Копію договору №1536020 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 29 травня 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем ОСОБА_1 з якого слід, що кредитодавець зобов`язався перерахувати споживачу грошові кошти у кредит, а споживач зобов`язався отримати та повернути кошти з процентами за їх користування. Сума кредиту 7000,00 гривень, строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 15 днів. Деталі повернення кредитних коштів та сплати процентів зазначені у графіку повернення кредитних коштів. Процентна ставка фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1.5% в день. Знижена процентна ставка становить 0,01%. Кредитні кошти надаються шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 . Підписано одноразовим ідентифікатором відповідача В765 від 29 травня 2024 року.(а.с. 16-17)
Копію довідки про ідентифікацію надану заступником директора з операційних питань ТОВ «Селфі Кредит» Олексієм Черненко з якої слід, що відповідач ОСОБА_1 з яким укладено договір 12536020 від 29 травня 2024 року ідентифікований товариством, одноразовий ідентифікатор В765, який відправлений 29 травня 2024 року на телефон вказаний відповідачем під час укладання договору.(а.с.17 зворотна сторона аркуша) 
Копію довідки від директора ТОВ «ПЕЙТЕК» Наталії Докучаєвої з якої слід, що між ТОВ «Селфі Кредит» було укладено договір про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку. Відповідно до договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «Селфі Кредит» 24 травня 2024 року на суму 7000,00 гривень на картку НОМЕР_1 . (а.с.17 зворотна сторона аркуша)
З листа супервайзера з обробки звернення клієнтів й держорганів АТ КБ «Приват Банк» ОСОБА_2 , яке надіслане стосовно ухвали суду слід, що ОСОБА_1 верифікований шляхом підписання анкети-заяви по ідентифікації клієнта від 26 грудня 2023 року має емітовану картку НОМЕР_2 на яку було зараховані кошти у сумі 7000,00 гривень від 29 травня 2024 року.(а.с.35)
Копію розрахунку заборгованості за договором №1536020 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 29 травня 2024 року станом на 26 грудня 2024 року слід, що мається заборгованість на загальну суму 41590.50 гривень,181 днів прострочена. (а.с.17—18 зворотна сторона аркуша).
Копію договору факторингу №26122024 від 26 грудня 2024 року слід, що ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» уклали договір факторингу виходячи з того. що клієнт ТОВ «Селфі Кредит» відступає фактору ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» приймає належні ТОВ «Селфі Кредит» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги за плату та становиться кредитором.(а.с.18-19 зворотна сторона аркуша).
З копії акту прийому – передачі реєстру боржників від 26 грудня 2024 року за договором факторингу №26122024 від 26 грудня 2024 року слід, що фактор ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та клієнт ТОВ «Селфі кредит» уклали акт про те, що на виконання п.6.2..8.3 договору факторингу №26122024 від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованості. Кількість боржників 3589, загальна сума заборгованості 56013079,45 гривень.(а.с.20)
Копію Витягу з реєстру боржників до договору факторингу №26122024 від 26 грудня 2024 року слід, що відповідач ОСОБА_1 знаходиться в реєстрі боржників за № 1616, заборгованість за тілом кредиту 6999,99 гривень, заборгованість за відсотками 20580,00 гривень, штраф 14000,00 гривень, загальна сума складає 41579,00 гривень, прострочено днів 181.(а.с.20)
Копію платіжної інструкції №9581 від 26 грудня 2024 року стосовно якої слід, що ТОВ «Селфі Кредит» перерахувало 1890262.63 гривень плату за відступлення права вимоги згідно договору факторингу №26122024 від 26 грудня 2024 року.(а.с.20)
Копію досудової вимоги слід, що новий кредитор «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» повідомила боржника ОСОБА_1 про зміну кредитора та необхідність повернення заборгованості за кредитним договором.(а.с.20)
Копію заочного рішення від 11 грудня 2025 року Баришівського районного суду Київської області яким позовні вимоги представника позивача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було частково задоволено, стягнуто з відповідача ОСОБА_1 27579,00 гривень заборгованості за кредитним договором, в іншій частині позовних вимог у розмірі 14000,00 гривень відмовлено, що було штрафом а також стягнуто витрати по сплаті судового збору у розмірі 1606,77 гривень та витрати на професійну допомогу у розмірі 2000,00 гривень.(а.с.48-52)
Отримавши заочне рішення відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою у якій просив скасувати заочне рішення оскільки судом не було враховано, що він на час розгляду позовної заяви проходить війкову службу у Збройних Силах України, перебуває в районі виконання бойових завдань і не мав можливості особисто брати участь у судовому засіданні. Він не заперечує проти того, що ним був оформлений кредит у розмірі 6999, 99 гривень. Однак заперечує проти стягнення з нього процентів у розмірі 20580,00 гривень. Під час розгляду справи просить врахувати положення Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».(а.с.60-61)
Копію посвідчення серії НОМЕР_3 з якого слід, що ОСОБА_1 учасник бойових дій.(а.с.68)
Копію паспорта з якого слід, що ОСОБА_1 є громадянином України.(а.с.71)
Довідка форми №5 від 17 січня 2026 року №1783/1/719 командира військової частини НОМЕР_4 підполковника ОСОБА_3 з якої слід, що молодший сержант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_4 за призовом під час мобілізації на особливий період.(а.с.73)
Копію ухвали від 24 березня 2026 року Баришівського районного суду Київської області про скасування заочного рішення від 11 грудня 2025 року та призначення до розгляду цивільної справи за позовом представника позивача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» Усенка М.І. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.(а.с.75)
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.)
Як слід з ч.1 ст. 207 ЦК України, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За ч.1 ст. 526 ЦК України слід, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Як слід з ст.536 ЦК України, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
За ст.625 ЦК України слід, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України слід, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України слід, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
За ч.1 ст.1048 ЦК України слід, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Статтею 1052 даного Кодексу передбачено, що у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено.
Як слід за ст. 1077 ЦПК України, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
За ст. 1078 ЦК України слід, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 512 ЦК України слід, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);2) правонаступництва;3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
З ст.514 ЦК України слід, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України).
За положеннями частини 1 статті 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
За ст.1082 ЦК України слід, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно правової позиції Верховного Суду України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «….боржник який не отримав повідомлення про передачу права вимоги інший особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору…..неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».
Отже, сторона позивача, яка має право на господарську діяльність з надання фінансових послуг, отримавши право на витребування кредитних коштів з відповідача ОСОБА_1 .. Сторона позивача скористалась своїм правом на отримання також і процентів за використання цими коштами, що є правомірним. Відповідач не отримавши повідомлення про передачу права вимоги інший особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості. У суду не виникло сумніву у порушенні закону з боку сторони позивача, оскільки відповідач не виконав укладений ним договір з кредитором своєчасно не повернув кредитні кошти. З таких підстав позовні вимоги позивача в цей частині позовних вимог законні та підлягають задоволенню.
Стосовно процентів та штрафу судом встановлено, що відповідачем було доведено, що він є військовослужбовець який приймає участь у бойових діях по захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Відповідно до п.15 ч.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» слід, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
Отже з наведено слід, що в частині стягнення простроченої заборгованості за нарахованими відсотками 20580 гривень та заборгованості за штрафом в розмірі 14000 гривень слід відмовити.
Стороною позивача були надані копія договору про надання правничої допомоги №0107 01 липня 2025року між ТОВ «Кредит Капітал» та адвокатським об`єднанням «Апологет» (а.с.16)
Копію Акта №928 про надання послуг від 08 жовтня 2025 року стосовно якого адвокатське об`єднання «Апологет» в особі адвоката керуючого партнера Усенка М.І. та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» уклали договір про надання правової допомоги сума послуг складає 8000 гривень з детальним описом наданих послуг (а.с.21)
Копія ордеру на надання правничої допомоги ТОВ «Фінансової компанія «Кредит-Каптал» адвокатом Усенко М.І.. (а.с.21)
Копію детального опису наданих послуг до акту №928 за договором про надання правової(правничої) допомоги №0107 від 01 2025 року складеного 08 жовтня 2025 року (а.с.21)
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
З правового висновку викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року справа №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19 слід, що витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначена правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 жовтня 2018 року у справі№ 301/1894/17.Також, Велика Палата Верховного Суду у своєї постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат».
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим.
Суд враховує, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст. 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), принципу «pactasuntservanda» та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому уст. 43 Конституції України (відповідна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.10.2020 року у справі № 910/15191/19).
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, основні засади (принципи) цивільного судочинства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання сторони утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача. Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (постанова Верховного Суду від 30.01.2023 року № 910/7032/17).
Спір, який є предметом розгляду у цій справі, для професійного правника є незначної складності, відноситься до категорії малозначних справ, судова практика щодо яких є сталою і передбачуваною. Позовна заява є типовою, не містить складних юридичних конструкцій аналізу законодавства чи практики Верховного Суду, не містить детальних пояснень розрахованих сум заборгованості, їх відповідності умовам укладених кредитних договорів , а відтак заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14000 гривень є явно завищеними порівняно з вартістю послуг з правничої допомоги необхідних та достатніх для підготовки та складання позовної заяви в таких категоріях справ. Представником позивача жодним чином не мотивована необхідність витрачання значного часу на аналіз документів, які знаходяться в матеріалах справи, ступінь складності та новизни правових питань, досліджених ним.
Отже, керуючись принципами справедливості, виходячи з критерію реальності витрат та розумності їх розміру, тобто відповідності понесених витрат, складності, обсягу та характеру наданої представником допомоги, а також співмірності цих витрат із ціною позову, конкретних обставин справи, суд вважає, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу, є явно завищеним і непропорційним об`єму здійсненої роботи та наданої послуги, складності справи, обсяг наданих представником послуг не відповідає критерію реальності, а відтак суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу до 2000 гривень.
Відповідно до ч.1 п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України слід, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки стороною позивача був сплачений судовий збір у сумі 2422.40 гривень було задоволено частина позовних вимог яка складається 41579.99 гривень позовних вимог, задоволено 6999 гривень 99копійок (6999.99х100%):41579.99 =16.83%, судовий збір 2422 гривень 40 копійок задоволено 16.83%, (2422.40х16.83%):100%= 407 гривень 68 копійок.
Керуючись ст.ст. 2,4,12,13,81,141,229,263-265 ЦПК України, ст.ст.205, 207,512,514, ч.1ст.526, ч.1ст.610, ст.626, ст.ст.638, ст.639,ч.1ст.1048, ст.ст.1052, 1054, 1077, 1078, ч.1 ст.1082 ЦК України,-
ВИРІШИВ:
Позовну заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит –Капітал» адвоката Усенка Михайла Ігоровича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.
Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (ЄДРПОУ 35234236, адреса: 89018, місто Львів, вулиця Смаль-Стоцького, №1, корпус 28, IBAN НОМЕР_6 в АТ «Креді Агріколь Банк», МФО300614) заборгованість за кредитним договором №1536020 від 29 травня 2024 року в розмірі 6999 (шість тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень 00 копійок.
В іншій частини заявлених позовних вимог у розмірі 34580 (тридцять чотири тисячі п`ятсот вісімдесят) гривень 00 копійок, які є процентами у розмірі 20580 (двадцять тисяч п`ятсот вісімдесят) гривень, штрафом у розмірі 14000 (чотирнадцять тисяч) гривень 00 копійок, відмовити.
Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (ЄДРПОУ 35234236, адреса: 89018, місто Львів, вулиця Смаль-Стоцького, №1, корпус 28, IBAN НОМЕР_6 в АТ «Креді Агріколь Банк», МФО300614) понесені витрати по сплаті судового збору під час подачі позовної заяви до суду в розмірі 407 (чотириста сім) гривень 68 копійок .
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (ЄДРПОУ 35234236, адреса: 89018, місто Львів, вулиця Смаль-Стоцького, №1, корпус 28, IBAN НОМЕР_6 в АТ «Креді Агріколь Банк», МФО300614) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 ( дві тисячі) гривень 00 копійок.
На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів до Київського апеляційного суду.
Повний текст рішення складено 01 червня 2026 року.

Суддя Баришівського
районного суду       С. І. Чехов