БІЛОГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД  ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ вул. Шевченка, 42, смт Білогір`я, Шепетівський район, Хмельницька область, 30200 тел./факс (03841) 2-14-44, тел. 2-03-97, е-mail: inbox@bg.km.court.gov.ua, web:https://bg.km.court.gov.ua/sud2201/, код ЄДРПОУ 02886947	

Справа № 669/390/26
Провадження № 2/669/346/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 червня 2026 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області 
в складі: головуючого – судді Давидюка О.І.,
з участю: секретаря судового засідання Бульбах Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Білогір`я в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

ВСТАНОВИВ:

04 травня 2026 року ТОВ «Свеа фінанс» в підсистемі «Електронний суд» через свого представника Паладич А.О. звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 28 липня 2024 року № 1738441 в розмірі 47460 грн, а також судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 2662,40 грн.
В обґрунтування позовних вимог представник зазначила, що 28 липня 2024 року між ТОВ «Слон кредит» та ОСОБА_1 був укладений договір № 1738441 про надання споживчого кредиту, який підписаний останнім за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «В058». 
ТОВ «Слон кредит» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало останньому кредит в сумі 7000 грн шляхом зарахування кредитних коштів за допомогою платіжного провайдера на його платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується листом платіжного провайдера ТОВ «Пейтек». 
15 липня 2025 року ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «Свеа фінанс» уклали договір факторингу № 01.02-23/25, за умовами якого ТОВ «Свеа фінанс» набуло права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, в тому числі до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором від 28 липня 2024 року № 1738441.
Внаслідок невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо погашення кредиту та процентів у встановлений строк за ним станом на день складання позовної заяви утворилась заборгованість в розмірі 47460 грн, з яких: 7000 грн – заборгованість за кредитом (тіло кредиту), 36960 грн – заборгованість по відсотках та 3500 грн – пеня, штраф. 
В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, представник позивача просила суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором, а також понесені судові витрати по справі у вигляді сплати судового збору.
Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 05 травня 2026 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.
Представник позивача ТОВ «Свеа фінанс» Паладич А.О. в судове засідання не з`явилася, в прохальній частині позовної заяви та в окремому письмовому клопотанні просила справу розглядати за відсутності представника, позовні вимоги підтримала, не заперечила проти проведення заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання (згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру від 05 травня 2026 року № 2698438 – зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) повідомлявся належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не подав.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).
За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Судом встановлено, що 28 липня 2024 року між ТОВ «Слон кредит» та ОСОБА_1 був укладений договір № 1738441 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний», який підписаний останнім за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «В058, 28.07.2024 19:59:20».
При цьому, умови кредитного договору наступні: сума кредиту – 7000 грн, строк кредиту – 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 30 днів, стандартна процентна ставка – 1,5 % в день та застосовується з другого дня користування кредитом, знижена процентна ставка – 1,425 % в день.
У відповідності до п. 2.1. договору кошти надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_2 .
Відповідно до паспорта споживчого кредиту, підписаного шляхом накладання електронного підпису одноразовим ідентифікатором «Т179, 28.07.2024 19:58:57», відповідач ОСОБА_1 підтвердив, що отримав інформацію про умовами кредитування та орієнтовну вартість кредиту, виходячи з обраних ним умов кредитування. 
ТОВ «Слон кредит» свої зобов`язання перед відповідачем ОСОБА_1 виконало та надало останньому кредит в сумі 7000 грн шляхом зарахування кредитних коштів за допомогою платіжного провайдера на його платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою ТОВ «Пейтек» від 15 серпня 2025 року № 20250815-1857.
15 липня 2025 року ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «Свеа фінанс» уклали договір факторингу № 01.02-23/25, за умовами якого ТОВ «Свеа фінанс» набуло права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, в тому числі до боржника – відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором від 28 липня 2024 року № 1738441.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором від 28 липня 2024 року № 1738441, який позивач додав до позовної заяви, заборгованість відповідача ОСОБА_1 станом на 15 липня 2025 року (на момент відступлення права вимоги) складає 47460 грн, з яких: 7000 грн – заборгованість за кредитом (тіло кредиту), 36960 грн – заборгованість по відсотках та 3500 грн – пеня, штраф.
Отже, враховуючи, що відповідач не надав будь-яких доказів, що спростовують обставини, на які посилається позивач в частині отримання та неповернення ним кредитних коштів, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом (тіла кредиту), а відтак позов в цій частині підлягає задоволенню.
Водночас, суд критично оцінює розмір заборгованості, яку позивач просив стягнути з відповідача по вищезазначеному договору в частині нарахованих відсотків за користування кредитом.
Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-IX, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Однак, пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Тобто, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5 %, з 23 квітня 2024 року не більше 1,5 %, а з 21 серпня 2024 року не більше 1 %.
Незважаючи на те, що розмір і порядок нарахування відсотків за користування кредитом визначаються сторонами в договорі, вони повинні також узгоджуватися із нормами законодавства.
З наданого позивачем ТОВ «Свеа фінанс» розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що відсотки за 24 дні в період з 28 липня 2024 року по 20 серпня 2024 року нараховані вірно, а саме: 1,425 % в день (99,75 грн в день) та сумарно становлять 2394 грн, що відповідає вимогам п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування».
При цьому, з розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що відсотки в період з 21 серпня 2024 року по 26 серпня 2025 року нараховані за відсотковою ставкою 1,425 % в день та в період з 28 серпня 2024 року по 15 липня 2025 року (день відступлення прав вимоги) нараховані за відсотковою ставкою 1,5 % в день, які сумарно становлять 34566 грн, що не в повній мірі відповідає вимогам п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування».
З огляду на наведене, суд реалізуючи свій процесуальний обов`язок, вважає за необхідне навести власний розрахунок заборгованості за відсотками за кредитним договором від 28 липня 2024 року № 1738441 з врахуванням вимог договору та закону.
Оскільки за умовами п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» денна ставка в розмірі 1,425 % та/або 1,5 % могла бути встановлена лише до 20 серпня 2024 року включно, а з 21 серпня 2024 року розмір відсоткової ставки не може перевищувати 1 %, тому розмір заборгованості за відсотками за період з 21 серпня 2024 року по 15 липня 2025 року становить 23030 грн, виходячи з обрахунку: (7000 грн х 1 % / 100 % х 329 днів).
Отже, загальний розмір заборгованості відповідача за відсотками з 28 липня 2024 року по 15 липня 2025 року становить 25424 грн (2394 грн + 23030 грн).
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача 3500 грн неустойки (штрафу/пені), то суд враховує наступне.
Відповідно до ст. 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала на те, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України (постанови від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі № 910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19 (пункт 69)).
Так, відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, в Україні введено воєнний стан з 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого в подальшому продовжено до 02 серпня 2026 року.
Оскільки кредитний договір від 28 липня 2024 року № 1738441 був укладений в період дії воєнного стану в Україні, зобов`язальні відносини між сторонами виникли в період дії воєнного стану, борг відповідача нарахований виключно в період дії воєнного стану, то відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 3500 грн неустойки (штрафу/пені), яка підлягає списанню кредитодавцем.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором від 28 липня 2024 року № 1738441 в розмірі 32424 грн, з яких: 7000 грн – заборгованість за кредитом (тіло кредиту) та 25424 грн – заборгованість за відсотками. 
У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1818,92 грн, виходячи з обрахунку: 32424 грн (розмір задоволеного позову) х 2662,40 грн (розмір сплаченого позивачем судового збору згідно платіжної інструкції від 30 квітня 2026 року № 668) : 47460 грн (сума пред`явленого позову).

Керуючись ст. ст. 526, 1048, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 137, 141, 263-265, 274 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» від 28 липня 2024 року № 1738441 в розмірі 32424 гривні, з яких: 7000 грн – заборгованість за кредитом (тіло кредиту) та 25424 грн – заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» судовий збір в розмірі 1818 гривень 92 копійки.

Рішення може бути оскаржено до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

- позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс», місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, ЄДРПОУ: 37616221;

- відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт: № НОМЕР_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Суддя Олександр ДАВИДЮК