Справа № 202/2195/26
Провадження № 2-о/202/131/2026

РІШЕННЯ
Іменем України

03 червня 2026 року Індустріальний районний суд міста Дніпра у складі: 
головуючого судді Мачуського О.М.
присяжних – Повєріна С.В., Матвєєва С.О.,
за участю секретаря судового засідання – Карасьової Г.І.,
заявника - ОСОБА_1 ,
представника заявника - адвоката Лимаревої Н.А.,
заінтересованої особи - ОСОБА_2 ,
представника Військової частини НОМЕР_1 - Веремейчук С.А., 
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Індустріальний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Дніпропетровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, про оголошення фізичної особи померлою, -

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2026 року представник ОСОБА_1 - адвокат Лимарева Неля Анатоліївна звернулась до Індустріального районного суду міста Дніпра із заявою про оголошення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлим.
Вимоги заяви обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є колишньою дружиною ОСОБА_3 , який 19 травня 2025 року не повернувся з виконання бойового завдання.
Індустріальним районним ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я сина ОСОБА_2 направлено сповіщення про зникнення безвісти ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання бойового завдання в н.п. Мала Токмачка, Пологівського району Запорізької області.
В подальшому, дії щодо пошуку ОСОБА_3 з боку рідних результату не дали.
Заявниця ОСОБА_1 та її представник - адвокат Лимарева Неля Анатоліївна - в судовому засіданні підтримали вимоги заяви та пояснили, що 19 травня 2025 року ОСОБА_3 зник безвісти під час виконання бойового завдання. З того часу жодних відомостей про нього отримати не вдалось, всі пошукові заходи результатів не дали. В подальшому заявник просила розглядати справу без їх участі.
Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні просив задовольнити заяву.
Представники заінтересованих осіб - Міністерства оборони України та Військової частини НОМЕР_1 - подали письмові пояснення по справі.
Представник Військової частини НОМЕР_1 Веремейчук С.А. в судовому засіданні в режимі відео конференції підтримала надані письмові пояснення.
Представник заінтересованої особи - Індустріального відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України - в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є колишньою дружиною ОСОБА_3 , шлюб між ними розірвано 30 липня 2013 року згідно рішення Індустріального районного суду по справі № 202/21776/13-ц. Від шлюбу мають двох спільних дітей: сина - ОСОБА_2 , 2003 р.н., та доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Заявниця діє в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_4 .
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпро, громадянин України, проходив військову службу на посаді гранатометника 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 , що підтверджується актом службового розслідування, витягом з підсумкового бойового донесення, витягом із журналу бойових дій та іншими матеріалами, долученими до справи.
19 травня 2025 року близько 08:00 солдат ОСОБА_3 у складі групи з 4 військовослужбовців виконував бойове завдання з виявлення особового складу противника в будівлі населеного пункту Мала Токмачка, Пологівського району Запорізької області, під час якого вступив у вогневий контакт з противником, після чого солдат ОСОБА_3 не повернувся з виконання бойового завдання.
На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.10.2025 № 1002 проведено службове розслідування. За результатами акту службового розслідування від 15.11.2025 встановлено, що зникнення безвісти солдата ОСОБА_3 сталося під час проходження служби та пов`язане з виконанням військового обов`язку в Збройних Силах України, не пов`язане з вчиненням кримінального чи адміністративного правопорушення і не є наслідком навмисного спричинення собі тілесного ушкодження або дій у стані сп`яніння. Вина військовослужбовця відсутня.
23 червня 2025 року № 7/1823 ІНФОРМАЦІЯ_5 на ім`я сина ОСОБА_2 направлено сповіщення про зникнення безвісти ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання бойового завдання в н.п. Мала Токмачка, Пологівського району Запорізької області.
Досудове розслідування за фактом зникнення безвісти ОСОБА_3 внесено до ЄРДР за № 12025042210001115 від 24.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, і станом на день розгляду справи триває.
Державне підприємство «Український національний центр розбудови миру», що виконує функції Національного інформаційного бюро (ПІБ), листом від 09.03.2026 повідомило, що відомості про ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внесені до реєстру НІБ, однак відомості про перебування зазначеної особи в полоні відсутні; інформація від держави-агресора через Центральне агентство з розшуку Міжнародного Комітету Червоного Хреста не надходила.
Управління з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин (Секретаріат Уповноваженого МВС України) листом № 822/302026 від 11.03.2026 підтвердило, що місцезнаходження ОСОБА_3 залишається невстановленим, його оголошено в розшук як зниклого безвісти, відповідні відомості внесено до інформаційної підсистеми «Розшук», підтвердження про перебування у полоні станом на 06.03.2026 від держави-агресора через Міжнародний комітет Червоного Хреста відсутнє.
Відповідно до частини першої статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
За змістом частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 11.12.2024 у справі № 755/11021/22, у ситуації, коли внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України фізична особа пропала безвісти, суд має право оголосити цю особу померлою відповідно до частини другої статті 46 ЦК України. Приписи частини другої статті 46 ЦК України пов`язують оголошення фізичної особи померлою із воєнними діями, збройним конфліктом, а не з воєнним станом як таким.
Велика Палата Верховного Суду зауважила, що словосполучення «від дня закінчення воєнних дій», особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії рф проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю у шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України. Встановлення такого строку дозволяє зменшити ймовірність того, що особа, яка може бути ще живою, буде передчасно визнана померлою.
Відповідно до «Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28 лютого 2025 року, с. Мала Токмачка, Пологівського району Запорізької області з 04.03.2022 року по 11.12.2025 року була територією активних бойових дій, а з 12.12.2025 року є тимчасово окупованою територією.
Таким чином, відлік шестимісячного строку для оголошення ОСОБА_3 померлим розпочався з 19 травня 2025 року - дня зникнення безвісти під час активних бойових дій. З відповідною заявою представник заявниці звернувся до суду 13 березня 2026 року, тобто після спливу шести місяців з дня настання відповідної події, з дотриманням вимог ст. 46 ЦК України щодо строків звернення.
У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.
Тобто, особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення фізичної особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи (правова презумпція). Підставою для оголошення фізичної особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.
Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог заявниці та оголошення ОСОБА_3 померлим - оскільки обставини його зникнення (виконання бойового завдання, вогневий контакт з противником, обстріл позиції, з якої військовослужбовець не повернувся), відсутність відомостей про особу протягом тривалого часу, а також ненадходження будь-якої інформації від Міжнародного Комітету Червоного Хреста чи держави-агресора щодо перебування в полоні є підставами для вірогідного припущення про смерть зазначеної особи.
Відповідно до ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.
З урахуванням обставин зникнення ОСОБА_3 суд вважає за доцільне визнати його померлим від дня вірогідної смерті - ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , про оголошення ОСОБА_3 померлим є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Разом з тим, не підлягає задоволенню вимога про зобов`язання Індустріального відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Дніпропетровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України видати заявнику свідоцтво про смерть, оскільки така вимога є передчасною.
Рішення суд про оголошення особи померлою є відповідно до п. г ч. 1 розділу 5 «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 підставою для реєстрації факту смерті та видачі відповідного свідоцтва рідним особам.
Отже, права заявника в цій частині не порушені, та у задоволення такої вимоги слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 293, 294, 315, 316 ЦПК України, ст.ст. 46, 48 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Індустріальний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Дніпропетровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, про оголошення фізичної особи померлою – задовольнити частково.
Оголосити померлим під час виконання бойового завдання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , від дня вірогідної смерті - ІНФОРМАЦІЯ_6 , визначивши місцем смерті - район населеного пункту Мала Токмачка, Пологівського району Запорізької області, Україна.
В задоволенні іншої частини вимог – відмовити.

Роз`яснити заявниці, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя  О.М. Мачуський

Присяжні:     С.В. Повєрін

С.О. Матвєєв