ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2026 року	справа № 380/6006/26	

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Грень Н.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 про скасування термінового заборонного припису, 
у с т а н о в и в :
до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 , в якій позивач просить:
- Визнати протиправним та скасувати терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 612340 від 28.03.2026 року, винесений інспектором сектору протидії домашньому насильству ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ст. лт. поліції Сорока Р.І. щодо ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги вмотивовані тим, що оскаржуваний терміновий заборонний припис від 28.03.2026 року винесений безпідставно, за відсутності факту вчинення домашнього насильства та виключно на підставі односторонніх, непідтверджених та завідомо неправдивих пояснень третьої особи (колишньої дружини позивача). Позивач зазначає, що між ним та ретьою особою існує тривалий та гострий майновий та сімейний конфлікт після розірвання шлюбу рішенням суду від 19.11.2024 року (справа № 466/9295/24). Квартира за адресою: АДРЕСА_2 є особистою приватною власністю позивача, де третя особа не зареєстрована і перебувала незаконно, чим вчинила правопорушення за ст. 162 КК України. Крім того, інспектор вказав у тимчасовому забороненому приписі недостовірну інформацію про те, що позивач притягувався до відповідальності за ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки на момент винесення припису (28.03.2026) відповідні постанови Шевченківського РС м. Львова від 03.11.2025 року у справах № 466/8608/25 та № 466/8617/25 не набрали законної сили через їх апеляційне оскарження. Позивач наголошує, що жодних об`єктивних доказів фізичного чи економічного насильства (відео, фото, медичних висновків про ушкодження) Відповідачем суду не надано. Просить задвольнити позовні вимоги.
Ухвалою судді від 03.04.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами.
Від позивача на адресу суду надійшли додаткові пояснення (вх.№31867 від 17.04.2026).
Відповідач - ГУНП у Львівській області - позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву (вх.№34527 від 27.04.2026) , в якому зазначив, що інспектор поліції діяв у межах повноважень та у спосіб, визначений Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII та Порядком № 654. Підставою для реагування став виклик поліції третьою особою 28.03.2026 року о 19:30 год, яка повідомила, що колишній чоловік вчинив щодо неї фізичне та економічне насильство (штовхав, шарпав одяг, виганяв з помешкання). За результатами виїзду поліцейським проведено оцінку ризиків, за якою встановлено «високий» рівень небезпеки для постраждалої особи, що зумовило обов`язковість винесення тимчасового забороненого припису строком на 9 діб. Стосовно посилань на судові рішення Відповідач зазначає, що постановами Львівського апеляційного суду від 17.04.2026 року апеляційні скарги позивача залишено без задоволення, а постанови Шевченківського РС м. Львова від 03.11.2025 року про визнання позивача винним за ч. 1 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП залишено без змін, що підтверджує схильність особи до протиправних дій. Просить суд відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.
Від позивача на адресу надійшла відповідь на відзив (вх.№36159 від 30.04.2026) у якій позивач критично оцінює доводи відповідача наведені у відзиві.
Від відповідача на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх,№38149 від 07.05.2026).
Від позивача на адресу суду надійшли заперечення (вх.№38845 від 08.05.2026).
Від позивача на адресу суду надійшли додаткові пояснення (вх.№46506 від 01.06.2026).
Суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, встановив наступне.
Шлюб між позивачем та третьою особою розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 19.11.2024 року у справі № 466/9295/24. Від спільного шлюбу сторони мають малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які прописані та проживають разом із батьком.
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.07.2020 року № 218091943, квартира за адресою: АДРЕСА_2 належить Позивачу на праві особистої приватної власності (частка 100%). Третя особа за вказаною адресою не зареєстрована, що підтверджується Витягом з Реєстру Львівської міської ТГ № 212861 від 04.03.2026 року.
Наказом Шевченківської районної адміністрації ЛМР № 167 від 17.03.2026 року дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 взято на облік як таких, що перебувають у складних життєвих обставинах, через систематичне зловживання третьою особою алкогольними напоями та ухилення від виконання батьківських обов`язків.
28.03.2026 року інспектором сектору протидії домашньому насильству ВП № 1 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області ст. лт. поліції Сорокою Р.І. винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 612340 щодо ОСОБА_1 Заходом припису визначено: «заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою» строком на 9 діб (з 23:50 год 28.03.2026 року до 23:50 год 06.04.2026 року). У графі «чи притягався до адміністративної або кримінальної відповідальності» зазначено: «притягався за ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП».
Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 08.04.2026 року у справі № 466/2901/26 відмовлено в повному обсязі у задоволенні заяви ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_1 . Суд у вказаному рішенні дійшов висновку про відсутність об`єктивного масиву доказів вчинення Позивачем домашнього насильства, а наявні відносини кваліфіковано як тривалий та гострий сімейний конфлікт щодо майна та виховання дітей.
Постановами Шевченківського районного суду м. Львова від 28.05.2026 року у справах № 466/2681/26 та № 466/2682/26 провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП за фактами нібито вчинення насильства у період лютого-березня 2026 року закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Вважаючи винесений терміновий заборонний припис протиправним з тих підстав, що насильство не вчинялося, а також такий містить виправлення, позивач звернувся в суд з даним позовом.
При вирішенні спору суд керувався таким. 
Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 р. № 2229-VIII, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі -Закон № 2229-VIII).
Відповідно до пункту 16 частини 1статті 1 Закону № 2229-VIII терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.
Терміновий заборонний припис стосовно кривдника відноситься до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству.
Відповідно до положень статті 25 Закону №2229-VIII, терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.
Терміновий заборонний припис може містити такі заходи: 1) зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; 2) заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; 3) заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.
Під час вирішення питання про винесення термінового заборонного припису пріоритет надається безпеці постраждалої особи. Зазначена вимога поширюється також на місце спільного проживання (перебування) постраждалої особи та кривдника незалежно від їхніх майнових прав на відповідне житлове приміщення.
Терміновий заборонний припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівником уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України за результатами оцінки ризиків.
Відповідно до пункту 3, 14, 16 частини 1 статті 1 Закону № 2229-VIII, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.
Відповідно до п. 1 наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника» від 01.08.2018 р. № 654 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.08.2018 р. за № 965/32417 (далі - Порядок № 654), терміновий заборонний припис стосовно кривдника (далі - припис) виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України (далі - уповноважений підрозділ поліції) у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.
Припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівника уповноваженого підрозділу поліції за результатами оцінки ризиків.
При цьому, при винесенні припису працівник уповноваженого підрозділу поліції отримує пояснення від кривдника, постраждалої особи (її представника), свідка(ів) (у разі наявності) (п. 5 Порядку № 654).
Процедуру проведення оцінки вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи, з метою визначення ефективних заходів реагування, спрямованих на припинення такого насильства та попередження його повторного вчинення визначає Порядок проведення оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, затверджений спільним наказом Мінсоцполітики України та МВС України від 13.03.2019 р. № 369/180 (далі Порядок № 369/180), згідно пунктів 4, 5 розділу І якого оцінку ризиків проводить поліцейський уповноважений підрозділ органу Національної поліції України (далі - уповноважений підрозділ поліції) за фактом вчинення домашнього насильства. Результати оцінки ризиків враховує поліцейський уповноваженого підрозділу поліції під час винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника, вжиття інших заходів для припинення такого насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення та надання допомоги постраждалим особам у порядку, визначеному законодавством.
Відповідно до пунктів 2, 3 розділу ІІ Порядку № 369/180 за результатами заповнення форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства поліцейський уповноваженого підрозділу поліції визначає рівень небезпеки, який ураховується під час винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника, вжиття інших заходів для припинення такого насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення, надання допомоги постраждалим особам. У зв`язку з тим, що кожна окрема ситуація може мати унікальні чинники/обставини, які впливають на рівень небезпеки та ризик летального випадку, пов`язаного з насильством, не передбачені формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, поліцейський уповноваженого підрозділу поліції на власний розсуд може оцінити рівень небезпеки як високий, якщо він/вона вважає, що постраждала особа перебуває в потенційно небезпечній ситуації або яка може спричинити смерть особи або інші тяжкі наслідки.
Про наявність та можливі наслідки дії таких чинників/обставин поліцейський уповноваженого підрозділу поліції робить запис у відповідній позиції форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства (пункт 5 розділу ІІ Порядку № 369/180).
Згідно з пунктом 7 розділу ІІ Порядку № 369/180, залежно від визначеного рівня небезпеки, яка загрожує постраждалій особі, поліцейський уповноваженого підрозділу поліції приймає рішення щодо необхідності винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника та застосування заходів, передбачених частиною 2 статті 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Якщо рівень небезпеки оцінюється як низький або середній, а інші чинники/обставини, що можуть вплинути на рівень небезпеки, відсутні, терміновий заборонний припис стосовно кривдника виноситься на розсуд поліцейського уповноваженого підрозділу поліції.
У разі високого рівня небезпеки поліцейський уповноваженого підрозділу поліції обов`язково виносить терміновий заборонний припис стосовно кривдника.
Таким чином, процедура проведення оцінки вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства запроваджена з метою визначення ефективних заходів реагування, спрямованих на припинення такого насильства та попередження його повторного вчинення; проведення такої процедури передує рішенню щодо необхідності винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника. Учасниками такої процедури є постраждала особа та поліцейський уповноваженого підрозділу поліції.
Оцінка ризиків дає змогу визначити ризики неминучої небезпеки та летальності в окремих випадках домашнього насильства і вжити оперативних заходів для запобігання випадкам повторного насильства. Форма оцінки ризиків повинна використовуватись, щоб допомогти постраждалій особі розробити індивідуальний план безпеки та обрати необхідні операційні заходи, які гарантуватимуть їй безпеку.
Результати оцінки ризиків є обов`язковими для поліцейського уповноваженого підрозділу поліції під час винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника, вжиття інших заходів для припинення такого насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення та надання допомоги постраждалим особам у порядку, визначеному законодавством. У разі звернення постраждалої особи із заявою щодо вчинення домашнього насильства поліцейський уповноваженого підрозділу поліції повинен здійснити перевірку інформації, що зазначена у відповідній заяві, встановити форму домашнього насильства, а також пересвідчитися у тому, що таке дійсно створило безпосередню загрозу життю чи здоров`ю постраждалої особи.
Суд також враховує, що Порядок № 369/180 (пункт 7 розділу II) наділяє поліцейського уповноваженого підрозділу поліції повноваженнями, залежно від визначеного рівня небезпеки, яка загрожує постраждалій особі, на власний розсуд приймати рішення щодо необхідності винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника та застосування заходів, передбачених частиною 2 статті 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Як вбачається з термінового заборонного припису серії АА № 612340 від 28.03.2026 року, останній винесений у зв`язку із вчиненням домашнього насильства фізичного та економічного характеру на підставі пояснення ОСОБА_2 про вчинення відносно неї фізичного та економічного насильства.
Водночас, за наслідками опитування постраждалої особи, з урахуванням позитивного заповнення пунктів № 6, 8, 10 17, інспектором ОСОБА_3 оцінено рівень її небезпеки як низький, що підтверджується Формою оцінки вчинення домашнього насильства від 02 червня 2025 року.
Суд зазначає, що у приписі від 28.03.2026 року інспектором зазначено, що позивач притягувався до відповідальності за ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП. Суд наголошує, що адміністративна відповідальність як стадія процесу вважається реалізованою лише після набрання судовим рішенням законної сили. На момент винесення тимчасового забороненого припису (28.03.2026) постанови суду першої інстанції від 03.11.2025 року перебували на стадії апеляційного перегляду і набрали сили лише 17.04.2026 року. Внесення посадовою особою поліції відомостей про наявність відповідальності особи до моменту остаточного рішення суду суперечить презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України) та принципу правової визначеності.
Крім цього, рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 08.04.2026 року (справа № 466/2901/26), яке набрало законної сили, досліджувалися ті самі фактичні обставини взаємин між позивачем та третьою особою, що й під час винесення оскаржуваного тимчасового забороненого припису. Суд загальної юрисдикції чітко встановив, що відносини сторін є тривалим сімейним конфліктом після розлучення, пов`язаним із виселенням третьої особи з квартири позивача та визначенням долі дітей, а реальних фактів та загрози продовження саме домашнього насильства третьою особою не доведено.
Крім того, постановами Шевченківського районного суду м. Львова від 28.05.2026 року у справах № 466/2681/26 та № 466/2682/26, які охоплюють аналогічний період (лютий-березень 2026 року), констатовано відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, у діях ОСОБА_1 . Вказані судові рішення мають преюдиційне значення для цієї справи в силу ч. 4 ст. 78 КАС України, спростовують твердження Відповідача про вчинення Позивачем домашнього насильства та підтверджують безпідставність кваліфікації його дій як «кривдника».
Відповідач не надав суду жодних беззаперечних доказів, які б свідчили про наявність у діях позивача ознак фізичного або економічного насильства (медичних довідок про фіксацію ушкоджень третьої особи, розірваного одягу тощо). Відеозапис з нагрудної камери поліцейського від 28.03.2026 року фіксує виключно усний словесний конфлікт між колишнім подружжям та не містить фактів протиправних дій з боку позивача, які б загрожували життю чи здоров`ю третьої особи. Пріоритет безпеки постраждалої особи, закріплений у Законі № 2229-VIII, не може слугувати підставою для безпідставного обмеження конституційних прав та права власності особи за відсутності об`єктивних ознак правопорушення.
За таких обставин суд дійшов висновку, що Відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності винесення термінового заборонного припису серії АА № 612340 від 28.03.2026 року, у зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Також, суд зауважує, що твердження представника відповідача, що вказаний заборонний припис вичерпав свою дію і не несе будь-яких правових наслідків, які б порушували права, свободи чи інтереси позивача, а тому не підлягає скасуванню, суд вважає помилковим, оскільки суд надає оцінку вказаному припису саме на момент його винесення.
Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.
На підставі системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, даючи оцінку поведінці відповідача, яка зумовила звернення позивача до суду з цим позовом, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача шляхом визнання протиправним та скасування термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 612340 від 28.03.2026 року, винесений інспектором сектору протидії домашньому насильству ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ст. лт. поліції Сорока Р.І. щодо ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, сума судового збору сплачена позивачем при поданні позовної заяви підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
у х в ал и в:
1.Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції у Львівській області ( 79007, м. Львів, площа Генерала Григоренка 3, ЄДРПОУ 40108833), за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача – ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , , РНОКПП НОМЕР_2 ) про визнання протиправним та скасування термінового забороненого припису - задовольнити повністю.
2.Визнати протиправним та скасувати терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 612340 від 28.03.2026 року, винесений інспектором сектору протидії домашньому насильству ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ст. лт. поліції Сорока Р.І. щодо ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 .
3.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області (ЄДРПОУ 40108833) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на сплату судового збору в сумі 1331 (одна тисяча триста тридцять одну) грн. 20 коп.
Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя	Грень Наталія Михайлівна