Справа № 333/8791/25
Провадження № 2-др/333/20/26

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
Іменем України
27 квітня 2026 року       м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого-судді Кулик В.Б., за участю секретаря судового засідання Березовської Д.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, заяву ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Стариченка Миколи Петровича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ПЕРШИЙ ПІСКИ» про усунення перешкод у користуванні житлом та захист права на недоторканість приватного життя, -
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя на розгляді перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСББ «ПЕРШИЙ ПІСКИ» про усунення перешкод у користуванні житлом та захист права на недоторканість приватного життя.
Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.03.2026 року позов задоволено частково. 
17.03.2026 року представник відповідача – адвокат Стариченко М.П. через підсистему «Електронний суд» звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, а саме: про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу. До вказаної заяви долучено: ордер на надання правничої допомоги серія АР № 1182841 від 27.10.2025 року, договір про надання правничої допомоги від 23.10.2025 року, додаток № 1 до договору від 23.10.2025 року, в якому зазначені розміри гонорару адвоката Стариченка М.П., акт наданих послуг від 27.10.2025 року на суму 20 000,00 грн., детальний опис наданих послуг, додаткова угода № 2 від 13.01.2026 року до договору про надання правничої допомоги від 23.10.2025 року, збільшено вартість на 3 000,00 грн., акт наданих послуг, додаткова угода № 3 від 01.02.2026 року до договору про надання правничої допомоги, акти виконаних робіт від 15.01.20206 року, від 18.02.2026 року, від 27.02.2026 року, додаткова угода № 4 від 17.03.2026 року до договору про надання правничої допомоги від 23.10.2025 року, акт виконаних робіт від 17.03.2026 року. З цих підстав, заявник просить суд стягнути з позивача ОСОБА_3 на користь відповідача ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 35 000,00 грн.
19.03.2026 року до суду від представника позивача – адвоката Гешевої Ю.Л. через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу. Адвокатом зазначено, що заявлена сума – 35 000,00 грн. значно перевищує витрати позивача на правничу допомогу, незважаючи на те, що позовні вимоги задоволені переважно на користь позивача. На підтвердження витрат представником відповідача була надана додаткова угода, у якій деталізовано 20 000,00 грн., у ній зазначено, що ці кошти сплачені за ознайомлення з матеріалами справи, формування правової позиції, вивчення судової практики та нормативно-правових актів, підготовку адвокатського запиту до ОСББ, підготовку відзиву на позов та додатків, копії додаткових угод № 3,4 щодо участі адвоката у судових засіданнях та підготовки клопотання про ухвалення додаткового рішення. Проте така деталізація не змінює суті, відповідач фактично не поніс витрат, оскільки позовні вимоги задоволені переважно на користь позивача. Вважає, що в цьому випадку спроба стягнути з позивача витрати пропорційно задоволеним вимогам суперечить принципу розподілу судових витрат, передбаченому ст. 141 ЦПК України. Заявлені вимоги унеможливлюють встановленню реального обсягу та необхідності виконаних робіт. Крім того, витрати на підготовку заяви про ухвалення додаткового судового рішення у розмірі 4 000,00 грн. не пов`язані з розглядом справи. Просить у задоволенні заяви відмовити.
У судове засідання представник відповідача – адвокат Стариченко М.П. не з`явився, у заяві про ухвалення додаткового рішення просив розгляд заяви проводити за відсутності відповідача та його представника.

Представник позивача – адвокат Гешева Ю.Л. у судове засідання не з`явилася, у своїх запереченнях вказала, що просить здійснити розгляд справи за відсутності позивача та її представника. 
Розглянувши клопотання представника позивача – адвоката Стариченка М.П. про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи та наявні в ній письмові докази, суд дійшов до висновку, що вказана заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.
Судом встановлено, що 16.09.2025 року ОСОБА_2 звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житлом та захист права на недоторканість приватного життя, в якому просить суд: зобов`язати відповідача ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні кв. АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу самовільно встановлених дверей у спільному тамбурі; зобов`язати ОСОБА_1 демонтувати пристрої відеоспостереження з прожектором, розташований у тамбурі під`їзду № НОМЕР_1 на третьому поверсі між квартирами АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 ; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн.; стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу.
Ухвалою суду від 24.09.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
Ухвалою суду від 15.01.2026 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.
За час розгляду даної справи було призначено п`ять судових засідань (03.11.2025 року, 15.01.2026 року, 18.02.2026 року, 27.02.2026 року, 10.03.2026 року), проведено за участю сторін було чотири судових засідання. Окрім того,представником відповідача до суду було подано відзив та письмові пояснення. 
Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.03.2026 року позовні вимоги задоволені частково: зобов`язано власника і користувача кв. АДРЕСА_2 – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_2 та власника і користувача квартири АДРЕСА_4 – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП – НОМЕР_3 , спільно за власні кошти демонтувати (знести) самовільно встановлені металеві двері, через які здійснюється прохід до кв. АДРЕСА_2 та кв. АДРЕСА_3 , та привести вказане приміщення у первісний стан протягом 20 календарних днів з дня набрання рішення законної сили; зобов`язано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП – НОМЕР_3 , демонтувати пристрій відеоспостереження, розташований у тамбурі під`їзду № НОМЕР_1 на третьому поверсі між квартирами АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , протягом 20 календарних днів з дня набрання рішення законної сили; стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП – НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 ) сплачений судовий збір в розмірі 1 816 грн. 80 коп.
17.03.2026 року від представника відповідача – адвоката Стариченка М.П. надійшло клопотання щодо постановлення додаткового рішення про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу. Як доказ понесених витрат на надання професійної правничої допомоги, представником відповідача долучено: ордер на надання правничої допомоги серія АР № 1182841 від 27.10.2025 року, договір про надання правничої допомоги від 23.10.2025 року, додаток № 1 до договору від 23.10.2025 року, в якому зазначені розміри гонорару адвоката Стариченка М.П., акт наданих послуг від 27.10.2025 року на суму 20 000,00 грн., детальний опис наданих послуг, додаткова угода № 2 від 13.01.2026 року до договору про надання правничої допомоги від 23.10.2025 року, збільшено вартість на 3 000,00 грн., акт наданих послуг, додаткова угода № 3 від 01.02.2026 року до договору про надання правничої допомоги, де визначено вартість судового засідання 3 000,00 грн., акти виконаних робіт від 15.01.2026 року (на суму 2 000,00 грн.), від 18.02.2026 року (на суму 3 000,00 грн.), від 27.02.2026 року (на суму 3 000,00 грн.), додаткова угода № 4 від 17.03.2026 року до договору про надання правничої допомоги від 23.10.2025 року, визначено суму за підготовку заяви про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, акт виконаних робіт від 17.03.2026 року (на суму 4 000,00 грн.). Загальна вартість наданих адвокатом Стариченком М.П. послуг становить 35 000,00 грн.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Відповідно ст. 141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову судові витрати (судовий збір, витрати на правничу допомогу) розподіляються між сторонами пропорційно розміру задоволених вимог. 
Пунктом 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно зі ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Враховуючи надані заявником докази на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу, суд доходить до висновку про обґрунтованість та доведеність вимог щодо необхідності прийняття додаткового рішення у справі з метою вирішення питання щодо компенсації судових витрат на професійну правничу допомогу, які були понесені відповідачем до розміру таких витрат, суд зазначає наступне.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 року у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10.12.2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до ст. 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).
Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 13.01.2021 року у справі № 596/2305/18-ц (провадження № 61-13608св20).
Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір витрат на правничу допомогу, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо.
Тобто, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
В цій частині представником позивача частково доведено неспівмірність витрат.
Виходячи зі встановлених обставин та норм процесуального законодавства, суд приходить до переконання, що надані представником відповідача докази про понесення ОСОБА_1 судових витрат на правничу допомогу під час розгляду справи в суді є достатніми, допустимими і достовірними, між тим розмір таких витрат, який підлягає стягненню з позивача слід зменшити до 8 000,00 грн., зважуючи на ціну позову, категорію справи, зміст наданих послуг, часткове задоволення вимог позову.
Керуючись ст. ст. 133, 137, 200, 246, 257, 258, 260, 270 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Стариченка Миколи Петровича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ПЕРШИЙ ПІСКИ» про усунення перешкод у користуванні житлом та захист права на недоторканість приватного життя – задовольнити частково.
Прийняти у цій справі додаткове рішення про розподіл судових витрат у справі.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_6 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП – НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_5 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 (вісім тисяч) грн. 
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя    В.Б. Кулик