П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/2673/25 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Приходько Оксана Григорівна 
Суддя-доповідач - Гнап Д.Д. 
25 травня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючої судді: Гнап Д.Д. 
суддів: Сушка О.О.  Яремчукa К.О. , 

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.
I. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ І РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області, в якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням базового місяця для обчислення індексу споживчих цін - січень 2008 року, а за період з 01 березня 2018 року по 01 вересня 2019 року із застосуванням базового місяця для обчислення індексу споживчих цін - березень 2018 року;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно з застосуванням базового місяця для обчислення індексу споживчих цін - січень 2008 року та за період з 01 березня 2018 року по 01 вересня 2019 року із застосуванням базового місяця для обчислення індексу споживчих цін - березень 2018 року, з урахуванням виплачених сум.
Рішенням суду першої інстанції позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням базового місяця для обчислення індексу споживчих цін - січень 2008 року.
Зобов`язано Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням базового місяця для обчислення індексу споживчих цін - січень 2008 року, з урахуванням виплачених сум.
У решті позовних вимог відмовлено.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що у період з 01.01.2016 по 28.02.2018 базовим місяцем для обчислення індексу споживчих цін при проведенні індексації грошового забезпечення позивача мав застосовуватись січень 2008 року, оскільки саме тоді відбулося підвищення посадових окладів відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1294.

II. УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ПОЗИЦІЙ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу та просить скасувати таке рішення та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору. 
Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

III. ВСТАНОВЛЕНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

ОСОБА_1 проходив військову службу на посаді начальника караулу 17 державної пожежно-рятувальної частини 3 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області та на підставі наказу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області (по особовому складу) від 04 жовтня 2024 року № 558 позивача звільнено зі служби цивільного захисту та виключено з кадрів Державної служби України з надзвичайних ситуацій з 04 жовтня 2024 року.
Відповідно до довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області від 18 лютого 2025 року № 4/148 з березня по листопад 2018 року індексацію грошового забезпечення розраховано з урахуванням березня 2018 року як базового місяця й при цьому суми індексації не нараховано, а з грудня по вересень 2018 року нараховано з урахуванням базового місяця - березня 2018 року з виплатою нарахованих сум упродовж червня - вересня 2018 року.
Згідно з приміткою у цій довідці, - індексація грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року не виплачувалась по причині відсутності кошторисних призначень на зазначені цілі за відповідні роки.
На звернення позивача щодо нарахування та виплати спірної індексації відповідач у листі від 08 січня 2025 року за вих. № 51 03-167/57 17 повідомив про те, що фінансування за період з січня 2016 року по липень 2018 року означених видатків на провадилось, що підтверджується кошторисом на 2016 - 2018 роки, а тому грошове забезпечення не індексувалось, а, відповідно, виплатити індексацію за рахунок інших призначень, відповідачу, як розпоряднику бюджетних призначень, не видається можливим.
Позивач вважає, що йому не в повному розмірі нараховувалася та виплачувалася індексація грошового забезпечення, тому звернувся до суду з цим позовом.

IV. ОЦІНКА ВИСНОВКІВ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ ТА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі Закон № 2011-XII) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.
Відповідно до положень Закону України № 2011-XII грошове забезпечення військовослужбовців підлягає індексації у порядку, визначеному законом. Правові та організаційні засади проведення індексації грошових доходів населення визначені Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 № 1282-XII (далі Закон № 1282-XII) та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1078.
Аналіз положень Закону № 1282-XII та Порядку № 1078 дає підстави стверджувати, що об`єктом індексації є грошове забезпечення, яке не має разового характеру. 
Ключовим правовим питанням у цій справі є правильність визначення «базового місяця» для обчислення індексу споживчих цін у період з 01.01.2016 по 28.02.2018.
Відповідно до пунктів 5, 10 та 15 Порядку № 1078, базовим місяцем вважається виключно той місяць, у якому відбулося підвищення посадових окладів (тарифних ставок) за відповідною посадою. Колегія суддів наголошує на важливості розмежування складових грошового забезпечення: будь-яке збільшення доходу за рахунок надбавок, премій чи доплат, що не супроводжується зростанням саме посадового окладу, не змінює базовий місяць для проведення індексації.
Судом встановлено, що посадові оклади військовослужбовців були підвищені з 01.01.2008 на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 1294 та залишались незмінними до 01.03.2018 — дати набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України № 704, якою встановлено нові розміри посадових окладів.
Отже, для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 базовим місяцем мав застосовуватись січень 2008 року. Оскільки відповідачем індексацію за вказаний період нараховано без урахування зазначеного базового місяця, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про протиправність таких дій та наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для застосування наслідків пропуску строку звернення до суду. При цьому правильно враховано правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 11.07.2024 у справі № 990/156/23, згідно з якими у спорах, пов`язаних із недотриманням законодавства про оплату праці, застосуванню підлягають приписи статті 233 КЗпП України, які мають пріоритет над частиною п`ятою статті 122 КАС України. 
Також суд обґрунтовано врахував правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 29.10.2024 у справі № 460/25695/23 та підтриману постановою від 21.03.2025 у справі № 460/21394/23, відповідно до якої зміни до статті 233 КЗпП України щодо тримісячного строку звернення до суду не поширюються на правовідносини, що виникли до 19.07.2022. 
Оскільки спірні правовідносини щодо індексації грошового забезпечення охоплюють період з 01.03.2018 по 01.09.2019, тобто виникли до набрання чинності зазначеними змінами, позивач не був обмежений будь-яким строком звернення до суду з такими вимогами. Відтак доводи відповідача про пропуск строку звернення до суду є безпідставними.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що рішення ухвалено з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
V. ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Відповідно до статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а обґрунтованим рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, підтверджених дослідженими доказами.
Колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні у матеріалах справи докази та правильно застосував норми матеріального і процесуального права.
За таких обставин підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, передбачені статтею 317 КАС України, відсутні.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуюча	 		Гнап Д.Д.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Сушко О.О.    Яремчук К.О.