Справа № 161/9646/26 
Провадження № 2/161/5366/26

ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2026 року м. Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді - Пахолюка А.М.,
при секретарі – Корнійчук А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:
Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12.06.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сіроко Фінанс» (далі – ТОВ «Сіроко Фінанс») та ОСОБА_1 було укладено Договір позики № 7789992, відповідно до умов якого відповідачу було надано позику в розмірі 7500 грн., строком на 30 днів, з денною процентною ставкою – 0,01 %.
20.02.2026 року між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 20022026/4, у відповідності до якого ТОВ «Сіроко Фінанс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Сіроко Фінанс» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Відповідно до Реєстру боржників № 1 від 20.02.2026 року до договору факторингу № 20022026/4 від 20.02.2026 року, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором позики № 7789992 в розмірі 18529,93 грн., з яких: 5636,98 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 0,00 грн. – сума заборгованості за відсотками та 12892,95 грн. – сума заборгованості за пенею.
На підставі наведеного, просить суд, стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість в розмірі 18529,93 грн., з яких: 5636,98 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 0,00 грн. – сума заборгованості за відсотками та 12892,95 грн. – сума заборгованості за пенею та понесені судові витрати.
Ухвалою суду від 14.05.2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.
28.05.2026 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання вказала, що позовні вимоги визнає частково, а саме: в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 5636,98 грн. Зазначила, що вимога щодо стягнення пені суперечить п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та ЗУ «Про споживче кредитування», та не підлягає стягненню. Просить позов задовольнити частково.
Представник позивача до судового засідання подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, просить суд позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у відзиві на позовну заяву просила розгляд справи здійснювати у її відсутності.
Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. 
Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.
Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 611, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що 12.06.2025 року між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики № 7789992, відповідно до умов якого відповідачу було надано позику в розмірі 7500 грн., строком на 30 днів, з денною процентною ставкою – 0,01 %.
Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Сіроко Фінанс» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу позику на платіжну картку № НОМЕР_1 , відповідно до умов укладеного договору позики № 7789992, що підтверджується квитанцією АТ «Таскомбанк» від 12.06.2025 року.
Отже, судом встановлено, що первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав грошові кошти у розмірі встановленому договором.
20.02.2026 року між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 20022026/4, у відповідності до якого ТОВ «Сіроко Фінанс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Сіроко Фінанс» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Відповідно до Реєстру боржників № 1 від 20.02.2026 року до договору факторингу № 20022026/4 від 20.02.2026 року, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором позики № 7789992 в розмірі 18529,93 грн., з яких: 5636,98 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 0,00 грн. – сума заборгованості за відсотками та 12892,95 грн. – сума заборгованості за пенею.
Разом з тим, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, та у зв`язку із цим у нього утворилась заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» у розмірі 18529,93 грн., з яких: 5636,98 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 0,00 грн. – сума заборгованості за відсотками та 12892,95 грн. – сума заборгованості за пенею.
Судом встановлено, що відповідачем не заперечується факт укладення між нею та ТОВ «ФК «ЄАПБ» договору позики № 7789992 від 12.06.2025 року та відповідач визнає позовні вимоги щодо стягнення суми тіла кредиту в розмірі 5636,98 грн.
Таким чином, в силу вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України, дана обставина не підлягає доказуванню в даному випадку.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Непогашення відповідачем заборгованості перед банком за кредитним договором свідчить про порушення ним його умов, а також вимог ст. 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов`язань.
Стаття 1050 ЦК України встановлює, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Отже, суд приходить до висновку, що позовна вимога ТОВ «ФК «ЄАПБ» щодо нарахування суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5636,98 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Що стосується нарахування позивачем пені в розмірі 12892,95 грн., суд виходить з наступного.
Відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, який доповнений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX та набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відтак, враховуючи наведене, боржник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення на період воєнного стану. Неустойка, нарахована включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Згідно з розрахунком позивача, останнім визначено пеню за порушення відповідачем грошового зобов`язання за договором позики № 7789992 від 12.06.2025 року в розмірі 12892,95 грн.
З огляду на зазначене, суд, враховуючи положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог у цій частині.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, про часткове задоволення позову, а саме, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором позики № 7789992 від 12.06.2025 року, у розмірі 5636,98 грн., з яких: 5636,98 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу.
Отже,  ОСОБА_1 істотно порушила умови кредитного договору, ст. 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України не повернула суму простроченого кредиту, в зв`язку з чим утворилась заборгованість. 
Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача кредитну заборгованість в сумі 5636,98 грн.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, згідно зі ч. 2 ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача в рахунок часткового відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору 809 грн. 90 коп. пропорційно частині задоволених вимог (30,42 %).
Керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 141, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст.526, 527, 533, 626, 629, 631, 651, 1046, 1048, 1050, 1054, 1055, 1056 Цивільного кодексу України суд, -
УХВАЛИВ: 
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором позики № 7789992 від 12.06.2025 року в розмірі 5636 (п`ять тисяч шістсот тридцять шість) грн. 98 коп., з яких: 5636,98 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу.
В решті вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» понесені витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі - 809 (вісімсот дев`ять) грн. 90 коп.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасники справи:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30; код ЄДРПОУ 35625014;
Відповідач – ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .
Дата складення повного тексту рішення 18 червня 2026 року.

Суддя Луцького міськрайонного
суду Волинської області Пахолюк А.М.