БІЛОГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД  ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ вул. Шевченка, 42, смт Білогір`я, Шепетівський район, Хмельницька область, 30200 тел./факс (03841) 2-14-44, тел. 2-03-97, е-mail: inbox@bg.km.court.gov.ua, web:https://bg.km.court.gov.ua/sud2201/, код ЄДРПОУ 02886947	

Справа № 669/381/26
Провадження № 2/669/339/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2026 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області 
в складі: головуючого – судді Давидюка О.І.,
з участю: секретаря судового засідання Бульбах Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Білогір`я в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

ВСТАНОВИВ:

29 квітня 2026 року ТОВ «Діджи фінанс» через свого представника – директора Романенка М.Е. в підсистемі «Електронний суд» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 24 червня 2024 року № 478688 в розмірі 11996,40 грн. 
Крім цього, представник просив стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 24 червня 2024 року між ТОВ «Сіроко фінанс» та ОСОБА_1 був укладений договір позики № 478688, який підписаний останнім за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
ТОВ «Сіроко фінанс» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало останньому кредит в сумі 3500 грн шляхом зарахування кредитних коштів на його банківський рахунок, однак відповідач зобов`язання щодо повернення кредиту та відсотків не виконав.
29 листопада 2024 року між ТОВ «Сіроко фінанс» та ТОВ «Діджи фінанс» укладено договір факторингу № 29112024, відповідно до умов якого ТОВ «Сіроко фінанс» відступило для ТОВ «Діджи фінанс» за плату належні йому права вимоги до боржників (позичальників), в тому числі до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором від 24 червня 2024 року № 478688.
Відповідно до реєстру прав вимоги до Договору факторингу від 29 листопада 2024 року № 29112024, ТОВ «Діджи фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором від 24 червня 2024 року № 478688 в сумі 11996,40 грн, з яких: 3500 грн – заборгованість за основною сумою боргу (тіло кредиту), 1496,40 грн – заборгованість за відсотками та 7000 грн – заборгованість за штрафними санкціями. 
В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, представник просив суд стягнути з нього на користь позивача заборгованість за кредитним договором, а також понесені судові витрати по справі у вигляді судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 04 травня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.
Представник ТОВ «Діджи фінанс» в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечив проти проведення заочного розгляду справи. 
Відповідач ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання ( АДРЕСА_1 ) повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не подав.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).
За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Судом встановлено, що 24 червня 2024 року між ТОВ «Сіроко фінанс» та ОСОБА_1 був укладений договір позики № 478688 на суму 3500 грн, який підписаний останнім за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «857fOJ». 
Відповідно до умов вищевказаного договору: розмір кредиту – 3500 грн, строк кредитування – 30 днів, процентна ставка (фіксована) – 1,43 % в день, пеня – 3 % в день.
ТОВ «Сіроко фінанс» свої зобов`язання перед відповідачем ОСОБА_1 виконало та надало останньому в борг грошові кошти в загальній сумі 3500 грн шляхом зарахування вказаних коштів на його банківську платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується електронною платіжною інструкцією від 24 червня 2024 року № 3f9b1062-82ff-4d13-a4d0-e9f296687dcd.
29 листопада 2024 року між ТОВ «Сіроко фінанс» та ТОВ «Діджи фінанс» укладено договір факторингу № 29112024, відповідно до умов якого ТОВ «Сіроко фінанс» відступило для ТОВ «Діджи фінанс» за плату належні йому права вимоги до боржників (позичальників), в тому числі до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором від 24 червня 2024 року № 478688.
Як вбачається з доданих позивачем до позовної заяви документів, зокрема з письмового розрахунку суми заборгованості та витягу з додатку до договору факторингу від 29 листопада 2024 року № 29112024, загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором від 24 червня 2024 року № 478688 обрахований станом на 29 листопада 2024 року та складає 11996,40 грн, з яких: 3500 грн – заборгованість за основною сумою боргу (тіло кредиту), 1496,40 грн – заборгованість за відсотками та 7000 грн – заборгованість за штрафними санкціями.
Таким чином, враховуючи, що відповідач не надав будь-яких доказів, які б спростовували обставини, на які посилається позивач в частині отримання та неповернення ним кредитних коштів, тому суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про стягнення заборгованості основної суми боргу (тіла кредиту) та відсотків, а відтак позов в цій частині підлягає задоволенню.
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за штрафними санкціями (пенею) в сумі 7000 грн, то суд враховує наступне.
Відповідно до ст. 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала на те, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України (постанови від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі № 910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19 (пункт 69)).
Так, відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, в Україні введено воєнний стан з 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого в подальшому продовжено до 02 серпня 2026 року.
Отже, оскільки кредитний договір від 24 червня 2024 року № 478688 був укладений в період дії воєнного стану в Україні, зобов`язальні відносини між сторонами виникли в період дії воєнного стану, борг відповідача нарахований виключно в період дії воєнного стану, то відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 7000 грн заборгованості за штрафними санкціями (пенею), яка підлягає списанню кредитодавцем.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором від 24 червня 2024 року № 478688 в розмірі 4996,40 грн, з яких: 3500 грн – заборгованість за основною сумою боргу (тіло кредиту) та 1496,40 грн – заборгованість за відсотками.
Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує наступним чином.
У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1108,87 грн, виходячи з обрахунку: 4996,40 грн (розмір задоволеного позову) х 2662,40 грн (розмір сплаченого позивачем судового збору згідно платіжної інструкції від 24 квітня 2026 року № 478688) : 11996,40 грн (сума пред`явленого позову).
Крім цього, при зверненні до суду з позовною заявою, позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача на його користь понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 грн, які підтверджуються належними та достатніми письмовими доказами.
Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених вимог в розмірі 2498,95 грн, виходячи з обрахунку: 4996,40 грн (розмір задоволеного позову) х 6000 грн (розмір сплаченого позивачем гонорару) : 11996,40 грн (сума пред`явленого позову).

Керуючись ст. ст. 512, 514, 526, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 133, 137, 141, 263-265, 274 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» заборгованість за кредитним договором від 24 червня 2024 року № 478688 в розмірі 4996 гривень 40 копійок, з яких: 3500 грн – заборгованість за основною сумою боргу (тіло кредиту) та 1496,40 грн – заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» судовий збір в розмірі 1108 гривень 87 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2498 гривень 95 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

- позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс», місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, ЄДРПОУ: 42649746;

- відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт: НОМЕР_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя Олександр ДАВИДЮК