СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ун. № 932/8803/25
пр. № 2/759/3535/26
30 квітня 2026 року розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо Вадим Вікторович, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернулася до суду з вимогою визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 49625, вчинений 24.05.2021 приватним нотаріусом Грисюк О.В.. Позивач обґрунтовує позов тим, що заборгованість не є безспірною, а розрахунок проведено банком одноособово. Позивач не отримувала письмової вимоги про усунення порушень, що позбавило її права на заперечення. Виконавчий напис вчинено на підставі кредитного договору, який не був посвідчений нотаріально, що суперечить чинному законодавству.
Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 19 листопада 2025 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін за вищевказаним позовом. 
Оскільки розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, сторони в судове засідання не викликались.
Згідно з даними зворотніх повідомлень про вручення поштових відправлень, учасники справи отримали копії ухвал про відкриття та позовних заяв з додатками.
Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд виходить з наступного.
За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Згідно зі статтею 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Порядок вчинення нотаріусами виконавчих написів визначений у Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.
Суд встановив, що  24 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №49625.
Згідно з вказаним виконавчим написом, з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» було стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 14 907,36 грн.
02 липня 2021 року на підставі вказаного напису було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1.
30 січня 2025 року виконавче провадження № НОМЕР_1 було закінчено у зв`язку з примусовим виконанням.
Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно зі статтею 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.
При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти до наступних висновків.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту, суд виходить з такого.
Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення. Спосіб захисту має бути ефективним, тобто таким, що реально поновлює порушене право.
Предметом позову у цій справі є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. За своєю правовою природою цей спосіб захисту спрямований на зупинення процесу примусового стягнення, яке ще триває або може бути розпочате.
Проте, як встановлено судом, станом на момент звернення до суду , виконавчий напис уже виконаний у повному обсязі, кошти стягнуті, а виконавче провадження закінчене.
Оскільки виконавчий напис припинив свою дію фактичним виконанням, він не може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню на майбутнє, бо його виконання вже завершилося. Позивач не заявляла вимог про стягнення (повернення) коштів з АТ «ПУМБ» у межах цього позову.

Суд не може виходити за межі позовних вимог. Обрання позивачем неналежного або неефективного способу захисту є самостійною підставою для відмови у позові.
З огляду на повне виконання оскаржуваного напису до моменту ухвалення рішення та відсутність вимоги про повернення стягнутих коштів, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Судові витрати у зв`язку з відмовою в позові покладаються на позивача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 34, 87, 88 Керуючись ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо Вадим Вікторович, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - відмовити
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. О . Петренко