провадження № 2/294/982/26
справа № 294/1118/23

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2026 року        м. Чуднів 

Чуднівський районний суд Житомирської області у складі головуючого -судді Білери І.В., за участі секретаря судового засідання Івашкевич В.П.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:
Позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (далі – ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором на суму 33 049,70 грн.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08.05.2021 між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладено Кредитний договір №776209985. Відповідно до Реєстру боржників № 144 від 27.07.2021 до Договору факторингу №28/1118-01, укладеного між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон плюс», останнє набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 776209985. 20.10.2022 року між ТзОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №20102022, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТзОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників, зокрема і до ОСОБА_1 . Відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 від 21.10.2022 до Договору факторингу №20102022 від 20.10.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 33 049,70 грн., з яких: 9 349,83 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 23 699,87 грн. – сума заборгованості за відсотками.
09.02.2024 на адресу суду надійшло від ОСОБА_1 , в якому останній просив у задоволенні позовних вимог про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором № 776209985 відмовити, посилаючись на те, що позов є незаконним та не обґрунтованим, реквізити сторін, вказані позивачем, є невірними, зокрема дані паспорта відповідача, копію якого останній додає до відзиву. Позивач не є кредитором за спірним кредитним зобов`язанням, оскільки він не надав жодної додаткової угоди до договору факторингу, в якій би було зазначено прізвище, ім`я по батькові відповідача як особи, право вимоги якої передано. Крім того, обов`язок виконувати кредитне зобов`язання у відповідача не виникло в силу того, що останній не був повідомлений ніяким чином про зміну кредитора. Також позивач не довів факту виконання кредитором п.1.1. та п.1.4 кредитного договору №776209985, а саме до суду не було надано доказів зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника та не надано виписок з рахунку, які давали б можливість встановити сплату та розмір грошових коштів. Також посилався на несправедливість умов договору, оскільки згідно Закону України «Про споживче кредитування» (ст. 8 ч.3 п.5) максимальний розмір реальної денної процентної ставки, тобто загальних витрат за споживчим кредитом, виражених у процентах за день користування кредитом від загального розміру виданого кредиту в Україні не повинен перевищувати 1% (336% річних), а за умовами кредитного договору №77609985 (п.17.2.) процентна ставка становить – 839,50% річних, що становить 2,30 % в день. Цим же Законом забороняється встановлювати в договорі про споживчий кредит умову про продовження в односторонньому порядку строку користування кредитом. Крім того, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стан, у розділі «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України (п. 18) зазначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, позичальник звільняється від відповідальності, визначеної визначеної статтею 625 ЦКУ, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки, штрафу, пені. Також забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені ч.4 ст. 10561 ЦКУ, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються у тому числі на кредити, визначені ч.2 ст. 3 Закону. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором підлягають списанню кредитодавцем.
07.03.2024 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній вважає відзив відповідача безпідставним та не обґрунтованим з огляду на те, що позивач володіє лише однією інформацією як останньою, що зазначав відповідач згідно вказаного кредитного договору. При укладені договору в особистому кабінеті позичальника відповідачем було вказано особисту інформацію за формою, визначеною ІТС товариства, а саме: ПІБ; паспортні дані; адреса реєстрації; фактична адреса проживання; ІПН; телефон; Е-mail; рахунок. Електронні правочини оформляються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до Правил є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету договір між відповідачем та первісним кредитором та без внесення відповідних даних не було б укладено. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01 та 20.10.2022 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» - договір факторингу №20102022, згідно п.2.1 яких клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором. Також згідно п. 5.3.33 фактор має право розпоряджатися правом вимоги на власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб. Саме цим ТОВ «Таліон плюс» гарантує, що йому належить право вимоги по всім кредитним договорам переуступлених до ТОВ «ФК «ЄАПБ», в тому числі по кредитному договору № 776209985 від 08.05.2021. Крім того, відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено кодексом. Згідно правової позиції, висловленої ВС України в постанові від 23.09.2015 у справі №6-979 цс 15 «…боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. …повідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». Таким чином, відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті заборгованості первісному кредитору, виконання якого було б належним згідно ст. 516 ЦК України. Згідно наданих позивачем розрахунків заборгованості за договором № 776209985, відповідач періодично вносив суми на рахунок первісного кредитора (а саме 23.05.2021 у сумі 291, 00 та 03.07.2021 у сумі 15,00) що свідчить про визнання договору відповідачем, а відтак його посилання на те, що він не отримував кредитних коштів є нікчемним. Доказом перерахування кредитних коштів за договором № 776209985 від 08.05.2021 є платіжні доручення, які свідчать про успішно проведену транзакцію щодо видачі коштів відповідачу на платіжну картку 5168-75ХХ-ХХХХ-0640, реквізити якої було зазначено власноручно клієнтом. Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України обов`язок взятих на себе зобов`язань не зникає, боржник звільняється лише від штрафних санкцій.
Ухвалою суду від 25.01.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.04.2025 головуючим у справі визначено суддю Білеру І.В.
Ухвалою від 17.03.2026 суддею справу прийнято до свого провадження та здійснено перехід від її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін до її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судовий розгляд призначено на 08.05.2026.
У зв`язку з неявкою сторін 08.05.2026 судовий розгляд відкладено на 23.06.2026.
У судове засідання учасники процесу не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.
У тексті відповіді на відзив міститься клопотання представника позивача про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги позивача просить задовольнити в повному обсязі.
Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. 
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 08.05.2021 між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладено Кредитний договір №776209985 (далі – кредитний договір), відповідно до п. 1.1 якого ОСОБА_1 отримав 500 грн.00 коп. фінансового кредиту,на умовах строковості, зворотності, платності.
Відповідно до п.1.2. кредитного договору, Кредит надається строком на 16 (шістнадцять) днів від дати отримання Кредиту Позичальником.
Відповідно до п.1.4. кредитного договоруза користування кредитом протягом дисконтного періоду позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування Кредитом, які нараховуються в наступному порядку: виключно на період строку, визначеного в п.1.2 Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 244, 55 процентів річних, що становить 0,67 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним (п.1.4.1.) за умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п.1.3. Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п.1.2. Договору строку, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 599,64 процентів річних, що становить 1,64 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець, за своїм вибором, може надавати позичальнику знижки на розмір Індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в особистому кабінеті (п.1.4.2).
Відповідно до п.1.4.3. кредитного договоруу випадку користування Кредитом з боку Позичальника після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.3. Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 620,50 процентів річних, що становить 1,70 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами та базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду. З огляду на вищезазначене та у порядку ст. 212 ЦК України сторони домовились, що відкладальною обставиною за даним договором, щодо виникнення у позичальника зобов`язань по сплаті процентів за базовою процентною ставкою від дати отримання кредиту по дату закінчення дисконтного періоду, факт продовження користування кредитом понад строк дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду на умовах п.1.3. цього Договору. 
До договору №776209985 додано паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ»(а.с.6).
Відповідно до Реєстру боржників № 144 від 27.07.2021 до Договору факторингу №28/1118-01 укладеного між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон плюс», останнє набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 776209985.
На підставі Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 (далі – договору факторингу), укладеного між ТзОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», ТзОВ «Таліон Плюс» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, до яких належить, зокрема, і кредитний договір в сумі 33 049,70 грн (а.с. 10-11).
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу, у ОСОБА_1 за кредитним договором наявна заборгованість, яка становить 33 049, 70 грн., з яких: 9 349,83, 00 – заборгованість за тілом кредиту та 23 699,87 заборгованість за відсотками, що збігається з розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с. 12-13).
Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, вищевстановленими обставинами справи підтверджується факт укладення між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 кредитного договору від 08.05.2021. Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності договору №776209985, такийнедійсним не визнавався. 
У подальшому, між первісним кредитором та відповідачем укладались тринадцять додаткових угод, якими збільшувалась сума кредиту. 
Крім того, відповідно до платіжних доручень від 08.05.2021, 11.05.2021, 12.05.2021, 15.05.2021, 18.05.2021, 21.05.2021, 23.05.2021, 25.05.2021, 27.05.2021, 30.05.2021 03.06.2021, 05.06.2021, 06.09.2021 та 09.09.2021 підтверджено перерахування грошових коштів на загальну суму 9 350 грн первісним кредитором на платіжну картку 5168-75ХХ-ХХХХ-0640, отримувачем коштів за якою вказано саме ОСОБА_1 .
Також, як вбачається з матеріалів справи, відповідно до реєстру прав вимоги №144 від 27.07.2021 первісний кредитор відступив права вимоги до ОСОБА_1 до ТОВ «Таліон Плюс» на суму 21 437 грн, з яких: 9 349,83 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 21 437 грн. – сума заборгованості за відсотками
У подальшому, 20.10.2022 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №20102022, відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги, зазначеної у відповідних реєстрах прав вимоги. 
Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №1 до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 33 049, 70 грн., з яких: 9 349,83 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 23 699,87 грн. – сума заборгованості за відсотками.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб) а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Отже, позивачем доведено наявність заборгованості за кредитним договором за тілом кредиту в сумі 9 349, 83 грн.
Разом з тим, суд зазначає, що матеріали справи не містять даних про період та алгоритм нарахування відсотків відповідачу, що позбавляє суд установити правову природу таких нарахувань та перевірити обґрунтованість вимог в цій частині.
Долучені до справи розрахунки заборгованості не містять повних даних з цього приводу, оскільки не містять ані відсоткової ставки, за якою здійснено нарахування, ані усіх днів нарахування.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Отже, саме лише визначення позивачем розміру відсотків у сумі 23 699,87 грн без надання відповідної виписки по рахунку щодо порядку їх нарахування з визначенням процентної ставки дає підстави для висновку про недоведеність вимог в цій частині.
Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» на суму 9 349, 83 грн. 
За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позовну заяву задоволено частково на 28,29%, на користь позивача з відповідача слід стягнути судові витрати у вигляді оплати судового збору на суму 759 грн 30 коп.
Керуючись ст.ст. 12-13, 19,76-82, 89, 95, 141, 178, 223, 247,258-259,263-265,272-274, ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором — задовольнити частково.
Стягнути зі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (ЄДРПОУ 35625014, адреса: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ) суму заборгованості за кредитним договором №776209985 в розмірі 9 349 (дев`ять тисяч триста сорок дев`ять) грн 83 коп.
Стягнути зі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (ЄДРПОУ 35625014, адреса: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ) судовий збір в сумі 759 (сімсот п`ятдесят дев`ять) грн 30 коп.
Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Ірина БІЛЕРА