Справа № 444/1112/26 Головуючий у 1 інстанції: Зеліско Р.Й. 
Провадження № 33/811/811/26 Доповідач: Партика І. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В, за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Козакевича Ростислава Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Жовківського районного суду Львівської області від 16 квітня 2026 року, щодо ОСОБА_1 , 
встановив:
цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665,60 грн.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 10 березня 2026 року о 16 год. 35 хв. в смт. Куликів по вул. Загорода, 3 Львівського району Львівської області, керував транспортним засобом марки «AUDI A5», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідність обличчя). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.
Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
В доводах апеляційної скарги зазначає, що з оскаржуваною постановою він не погоджується, оскільки судом першої інстанції не взято до уваги його пояснень, також зазначає, що працівник поліції ввели його в оману, не роз`яснили наслідків відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.
Наголошує, що в нього не було ознак сп`яніння, оскільки він не вживав наркотичних речовин.
Повідомляє, що працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, не роз`яснили наслідків відмови від проходження огляду, ввели його в оману, щодо місця проведення огляду, не запропонували йому пройти огляд в найближчому медичному закладі у м. Жовква.
Зазначає, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння.
Окрім того, ОСОБА_1 подав клопотання про призначення судово-медичної токсикологічної експертизи біологічного матеріалу, виконання якої доручити КЗ ЛОР «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи». Поставити наступні питання: чи наявні речовини, що викликають наркотичне сп`яніння в біологічному середовищі ОСОБА_1 , відібраному в нього 10 березня 2026 року в приміщенні КНП ЛОР «Львівський обласний центр превенції та терапії узалежнень», чи свідчить виявлений вміст речовини про знаходження ОСОБА_1 , в стані наркотичного сп`яніння.
В обґрунтування клопотання зазначає, що 10 березня 2026 року в КНП ЛОР «Львівський обласний центр превенції та терапії узалежнень» він здав біологічне середовище «сечу» для дослідження.
Розглянувши клопотання апелянта, про призначення судово-медичної токсикологічної експертизи біологічного матеріалу, дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника на підтримку доводів клопотання, апеляційний суд приходить до висновку, що подане клопотання не містить достатніх обґрунтувань щодо необхідності призначення зазначеної вище експертизи. Зважаючи, що матеріали справи містять достатні дані щодо обставин адміністративного правопорушення, яке мало місце 10 березня 2026 року, окрім того до матеріалів справи долучено відеозапис, який є чіткими та зрозумілим, відтак суд не вбачає доцільності у призначені судово-медичної токсикологічної експертизи біологічного матеріалу.
Заслухавши виступ особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, виходячи із наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.
Частиною 7 ст. 294 КУпАП встановлено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.
Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчинені однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила декілька правопорушень, справи про які розглядаються одночасно, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Як убачається з матеріалів справи та постанови Жовківського районного суду Львівської області від 16 квітня 2026 року (а.с. 28–30), під час розгляду даної справи суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог закону щодо всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. Зокрема, місцевим судом не було належним чином досліджено всі наявні у матеріалах справи докази та не надано їм належної оцінки, що має істотне значення при вирішенні питання про вид та розмір адміністративного стягнення.
Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було подано заяву про об`єднання справ в одне провадження (а.с. 24), однак зазначена заява судом першої інстанції фактично не розглянута та не вирішена у встановленому законом порядку. У матеріалах справи відсутні будь-які відомості про прийняття судом процесуального рішення щодо цієї заяви, а також мотиви, з яких суд дійшов висновку про наявність чи відсутність підстав для її задоволення. Такі недоліки свідчать про неповноту судового розгляду та перешкоджають перевірці законності й обґрунтованості постановленого рішення в апеляційному порядку.
Зміст постанови суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283-284 КУпАП.
Зокрема, постанова місцевого суду повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи. Окрім цього, у постанові необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення доказів, на які посилається сторона справи.
Наведене свідчить про те, що місцевим судом належним чином не досліджено матеріалів справи.
За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що судом не дотримано вимоги ст. 245, 280 КУпАП щодо всебічного, повного, об`єктивного з`ясування обставин справи, які мають значення для правильного вирішення справи.
Відтак, апеляційний суд вважає, що при розгляді даної справи, судом першої інстанції не дотримано вищенаведених вимог закону, що призвело до неповного з`ясування обставин справи.
Наведене, на переконання апеляційного суду свідчить про те, що суд першої інстанції, не дотримався принципів повноти та об`єктивності судового розгляду, тим самим позбавивши апеляційний суд можливості дати оцінку доводам, наведеним у апеляційній скарзі.
Відповідно до ч. 7, ч. 8 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.
Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає, що постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд, під час якого необхідно вирішити заяву ОСОБА_1 про об`єднання справ в одне провадження, в порядку ст. 36 КУпАП (а.с. 24), дослідити матеріали справи та надати їм оцінку відповідно до вимог 252 КУпАП . Усім цим фактам слід надати належну правову оцінку, усунути зазначені порушення та постановити законне, обґрунтоване та належним чином мотивоване рішення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
постановив:
в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення судово- медичної токсикологічної експертизи біологічного матеріалу –відмовити.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволити частково.
Постанову Жовківського районного суду Львівської області від 16 квітня 2026 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - скасувати, а матеріали провадження щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скерувати на новий судовий розгляд Жовківським районним судом Львівської області в тому ж складі суду.
Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.