ОЛЕКСАНДРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЗАПОРІЖЖЯ
м. Запоріжжя

Іменем України
ПОСТАНОВА
15 червня 2026 року	Справа № 331/3674/26 Провадження № 3/331/1198/2026	

Суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя Губанов Р.О., розглянувши справи про адміністративні правопорушення, що надійшли до суду 30.04.2026 з відділу адміністративної практики УПП в Запорізькій області за ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, які об`єднані в одну справу, щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , постановою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 24.07.2025 був підданий адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130, ч. 3 ст. 126 КУпАП, постановою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 08.09.2025 був підданий адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, постановою серії ЕНА № 6893464 від 23.06.2026 був підданий адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, 

встановив:
14.04.2026 о 23 год 03 хв по просп. Соборному, 81 у м. Запоріжжя ОСОБА_1 , будучи особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані наркотичного сп`яніння та за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, керував транспортним засобом OPEL VECTRA д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, по віденка що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння останній відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України. 
Крім того, 14.04.2026 о 23 год 03 хв по просп. Соборному, 81 у м. Запоріжжя ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом OPEL VECTRA д.н.з. НОМЕР_2 не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив пп. «а» п. 2.1 ПДР України.
Крім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 641099 від 14.04.2026 ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП за наступних обставин: «14.04.2026 о 23 год 03 хв по просп. Соборному, 81 у м. Запоріжжя водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом OPEL VECTRA д.н.з. НОМЕР_2 , будучи позбавлений права керування таким транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року постановою ЕНА 6936340 від 30.03.2026 був притягнутий до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КупАП. Від керування відсторонений шляхом паркування без порушень ПДР України. Про повторність попереджений. Чи порушив п. 2.1. а. ПДР – керування ТЗ особою, позбавленою права керування ТЗ».
В судові засідання 14.05.26 та 15.06.26 ОСОБА_1 не з`явився. Будь-яких клопотань щодо відкладення чи перенесення судового засідання, а також пояснень чи заяв по суті справи не подав. При вирішенні питання щодо розгляду справи у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя виходив із такого.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.
Завданнями Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Враховуючи принцип судочинства, закріплений в практиці Європейського суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, враховуючи те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, була достовірно обізнана про розгляд її справи в суді, при цьому, за період перебування справи на розгляді, не скористалася правами, наданими їй чинним законодавством, зокрема статтею 268 КУпАП, відмовилась від надання пояснень щодо вказаних у протоколі, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, не віднесені до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .
Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суддя виходить з такого.
Положеннями ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Відповідно до ч. ч. 2 - 4 ст. 126 КУпАП адміністративна відповідальність наступає за: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2); керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч. 3); керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4).
Частиною третьої статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення дій особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння.
Частиною першою статті 130 передбачена відповідальність, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з пунктами 2, 3, 4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
В рамках справи за ч. 5 ст. 126 КУпАП (протокол серії ЕПР1 № 641099) суддя дійшов наступного висновку.
Частиною другою статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Частиною четвертою статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Частиною п`ятою статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті.
Повторність, виходячи з диспозиції ч. 5 ст. 126 КУпАП, є обов`язковим елементом об`єктивної сторони складу цього адміністративного правопорушення. При цьому, з тлумачення диспозиції ч. 5 ст. 126 КУпАП випливає, що повторність виникає лише у разі вчинення протягом року двох правопорушень, передбачених однією і тією самою частиною статті 126 КУпАП, а не будь-яких двох і більше правопорушень, передбачених частинами 2 4 цієї статті.
З диспозиції ч. 2 ст. 126 КУпАП випливає, що суб`єктом відповідальності за нею можуть бути лише ті особи, які або взагалі не отримували права керування транспортним засобом відповідної категорії, або отримували таке право, були позбавлені його, та після закінчення строку позбавлення права керування транспортними засобами не відновили посвідчення водія і керували транспортним засобом.
Водночас, згідно з ч. 2 ст. 30 КУпАП, позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.
Таким чином, не може вважатися позбавленою права керування транспортними засобами особа, якій таке право не надавалося, незалежно від застосування до цієї особи відповідного адміністративного стягнення.
Отже, з диспозиції ч. ч. 4, 5 ст. 126 КУпАП випливає, що суб`єктом відповідальності за ними можуть бути лише ті особи, які отримували право керування транспортним засобом відповідної категорії, були позбавлені такого права, і керували транспортними засобами в межах строку позбавлення права керування транспортними засобами.
З огляду на викладене, диспозиції частин другої та четвертої статті 126 КУпАП є взаємовиключними, відтак такі правопорушення не можуть бути вчинені одночасно однією і тією самою особою, в тому числі повторно, що виключає можливість складання двох протоколів про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП за одними і тими самими обставинами відносно однієї особи.
Наявні у справі докази свідчать про те, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, а отже він не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, відтак і правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, яке полягає у повторному протягом року вчиненні порушення, передбаченого частиною четвертою цієї статті.
Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Відповідний правовий висновок викладено у п. 39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 по справі №463/1352/16-а (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 90264746).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, суддя дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за протоколом серії ЕПР1 № 641099 (повторність за ч. 4 ст. 126 КУпАП), на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
В рамках справи за ч. 3 ст. 130 КУпАП суддею досліджено такі письмові докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 641086 від 14.04.2026; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; рапорт командира взводу 1 роти № 2 батальйону № 2 полку УПП В Запорізькій області ДПП старшого лейтенанту поліції Едрага Проценка; довідка з бази даних підсистеми «Адмінпрактика» інформаційно телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» щодо повторності, наявності посвідчення водія і транспортного засобу; таблиця з ІІПС «Армор» від 15.04.2026; постанова Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 24.07.2025 був підданий адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130, ч. 3 ст. 126 КУпАП; постанова Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 08.09.2025 був підданий адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП; DVD-R з відеозаписами.
В рамках справи за ч. 5 ст. 126 КУпАП (повторність за ч. 2 ст. 126 КУпАП) суддею досліджено такі письмові докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 641099 від 14.04.2026; постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6936340; рапорт командира взводу 1 роти № 2 батальйону № 2 полку УПП В Запорізькій області ДПП старшого лейтенанту поліції Едрага Проценка; довідка з бази даних підсистеми «Адмінпрактика» інформаційно телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» щодо повторності, наявності посвідчення водія і транспортного засобу; таблиця з ІІПС «Армор» від 15.04.2026; реєстрація відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ЄО № 6964 від 15.04.2026; DVD-R з відеозаписами.
Також суддею в контексті перевірки інформації щодо посвідчення водія досліджена надана на запит судді інформація РСЦ ГСЦ МВС у Дніпропетровській і Запорізькій областях № 31/29/14-9666-2026 від 18.05.2025. 
Протоколи підписані власноручно ОСОБА_1 без зауважень. Від дачі письмових пояснень останній відмовився, написавши у відповідній графі «у суді». 
На відеозаписах зафіксовані обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а саме: зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Виявлення поліцейськими у останнього стану алкогольного сп`яніння, а також відсутності права керування таким транспортним засобом. Надання пояснень щодо події. Запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинення та закладі охорони здоров`я. Останній проходити огляд відмовився, посилаючись на брак часу. Роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду. Зафіксовано роз`яснення ОСОБА_1 прав, складання матеріалів, підписання документів. Крім цього, поліцейськими було встановлено, що ОСОБА_1 є особою, яка протягом року притягалась двічі до адміністративної відповідальності і була піддана адміністративному стягненню за вчинення, правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, а також притягалась до адміністративної відповідальності і була піддана адміністративному стягненню за вчинення, правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП Також зафіксовано подальше складання матеріалів, роз`яснення прав і підписання документів. Відсторонення останнього від керування транспортним засобом шляхом паркування транспортного засобу.
Дослідивши і оцінивши докази у їх сукупності, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 126 КУпАП і ч. 3 ст. 130 КУпАП.
Згідно з приміткою ст. 22 КУпАП положення цієї статті не застосовуються до правопорушень зокрема, передбачених ч. ч. 4 - 5 ст. 126, ст. 130 цього Кодексу.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України; при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (до яких відноситься і положення ст. ст. 126, 130 КУпАП).
Згідно з ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Санкція ч. 3 ст. 130 КУпАП передбачає для водіїв міру адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника. 
Санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачені стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Враховуючи вказане, правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП є більш серйозним у порівняні з правопорушенням, передбаченим ч. 5 ст. 126 КУпАП.
ОСОБА_1 не є власником транспортного засобу, яким він керував під час події. За вказаних обставин, застосування до винної особи додаткового стягнення у виді конфіскації транспортного засобу, є недоречним. 
Відповідно до ч. 2 ст. 30 КУпАП позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.
Право керування транспортним засобом особа набуває після отримання чи повернення посвідчення водія в порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340 («Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами»).
До керування тракторами, в тому числі саморобними, самохідними сільськогосподарськими, меліоративними і дорожньо-будівельними машинами, допускаються особи, які мають посвідчення тракториста-машиніста на право керування машинами відповідних категорій. Видача посвідчень тракториста-машиніста проводиться територіальними органами Держпродспоживслужби за місцем постійного або тимчасового проживання чи навчання фізичної особи.
Відомостей про те, що ОСОБА_1 є трактористом-машиністом і має відповідне посвідчення, матеріали справи не містять.
Суддя не застосовує до ОСОБА_1 стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки посвідчення водія він не отримував та не має права керування транспортними засобами. 
Отже, з метою виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень, суддя визнає за необхідне піддати ОСОБА_1 стягненню у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без конфіскації транспортного засобу.
Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
За правилом ст. 283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.
Згідно з ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Керуючись ст. ст. 40-1, 283 - 285, 289, 294 КУпАП, суддя

постановив:
закрити провадження у справі щодо  ОСОБА_1  за ч. 5 ст. 126 КУпАП за протоколом серії ЕПР1 № 641099 (повторність за ч. 4 ст. 126 КУпАП), у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
піддати  ОСОБА_1 , відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) грн 00 коп., без конфіскації транспортного засобу за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП (повторність за ч. 2 ст. 126 КУпАП). 
Роз`яснити, що відповідно до ст. ст. 307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений через установу банку України не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу в зазначений строк, постанову буде надіслано судом для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу.
Реквізити для сплати штрафу при накладенні адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху: Одержувач: ГУК у Запорізькій області21081300; Рахунок: UA708999980313000149000008001; ЄДРПОУ: 37941997; Банк: Казначейство України (ЕАП); МФО: 899998. 
Стягнути з  ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп. 
Реквізити для сплати судового збору: Отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Номер рахунку (IBAN): UA908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106, Судовий збір Стягувач: Державна судова адміністрація України. Сплата судового збору по справі № 331/3674/26, провадження № 3/331/1198/2026.
Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Олександрівський районний суд міста Запоріжжя, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Р.О. Губанов