МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2026 р.  	№ 400/11138/25 	
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Брагар В. С. розглянув в письмовому провадженні адміністративну справу
за позовом	Приватного підприємства "Укрбудсервіс і Ко", вул. Європейська, 19В, кім.16,м. Південноукраїнськ,Вознесенський р-н, Миколаївська обл.,55001, 	

до відповідача	Головного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005, 	

про	скасування податкового повідомлення-рішення від 30.07.2025 №1470214290703,	

Приватне підприємство "Укрбудсервіс і Ко" звернулось до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.07.2025 №1470214290703.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за фактом виконаних робіт сторони склали всі необхідні первинні документи, а саме договір, додаткові угоди, договірна ціна, локальний кошторис, підсумкова відомість ресурсів, акти виконаних робіт форми КБ2в. Роботи прийняті замовником, здійснено оплату. Всі первинні документи були надані на перевірку. Детальний опис господарських операцій з контрагентами наведений в акті перевірки. Детальний перелік первинних документів, використаних при перевірці наведений в акті перевірки. Натомість, контролюючим органом здійснено незаконний та необґрунтований висновок про порушення платником вимог податкового законодавства. Отже, позивач вважає неправомірним та незаконним прийняте податкове повідомлення - рішення від 30.07.2025 року №1470214290703 про визначення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 430974,00 грн. та штрафної санкції в розмірі 107743,50 грн.
Відповідач позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити повністю, надав до суду письмовий відзив на позов, в якому зазначив, що за наслідками проведеної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинах позивача з контрагентами, встановлено порушення позивачем вимог чинного податкового законодавства під час провадження ним господарської діяльності.
Ухвалою суду від 20.10.2025 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.
Розглянувши подані документи і матеріали, суд
ВСТАНОВИВ:
Приватне підприємство «Укрбудсервіс і Ко» зареєстровано юридичною особою з 18.02.2010. Основним видом діяльності підприємства будівництво житлових і нежитлових будівель.
ГУДПС у Миколаївській області проведено документальну позапланову перевірку ПП «УКРБУДСЕРВІС і КО» та складено акт від 25.06.2025 року № 9825/14-29-07 03/36714047 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПП «УКРБУДСЕРВІС і КО» щодо дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентами постачальниками: ТОВ «СТРОЙТЕХБІЗНЕС» (код СДРПОУ 41932131) квітень 2019 року, ТОВ «ПІВДЕНЬГІДРОБУД» (код €ДРПОУ 32543259) за грудень 2019 року та контрагентами покупцями, яким у подальшому були реалізовані товари/послуги».
ГУДПС у Миколаївській області з 12.06.2025 по 18.06.2025 проведена документальна позапланова перевірка ПП «УКРБУДСЕРВІС і КО» (код СДРПОУ 36714047) щодо дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентами постачальниками: ТОВ «СТРОЙТЕХБІЗНЕС», ТОВ «ПІВДЕНЬГІДРОБУД». 
За результатом перевірки складено акт від 25.06.2025 року № 9825/14-29-07 03/36714047 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПП «УКРБУДСЕРВІС і КО» (код СДРПОУ 36714047) щодо дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентами постачальниками: ТОВ «СТРОЙТЕХБІЗНЕС» (код СДРПОУ 41932131) квітень 2019 року, ТОВ «ПІВДЕНЬГІДРОБУД» (код €ДРПОУ 32543259) за грудень 2019 року та контрагентами покупцями, яким у подальшому були реалізовані товари/послуги».
Висновками Акту зазначені порушення п. 198.1 п.198.3 статті 198, п.200.2 статті 200 Податкового кодексу України та заниження податку на додану вартість на загальну суму 430974,00 грн, в тому числі за квітень 2019 на суму 165031,00 грн. та за грудень 2019 року на суму 265943,00 грн. За результатами перевірки прийнято податкове повідомлення – рішення від 30.07.2025 року №1470214290703 про визначення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 430974,00 грн. та штрафної санкції в розмірі 107743,50 грн.
Рішенням про результати розгляду скарги ДПС України від 18.09.2025 №27189/6/99 00-06-01-03-06 (вх. ГУ ДПС № 3182/8 від 19.09.2025) залишило без змін податкове повідомлення – рішення від 30.07.2025 № 1470214290703, а скаргу - без задоволення.
Не погоджуючись із податковим повідомленням – рішеннм від 30.07.2025 року №1470214290703, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ (далі - ПК України у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).
Стосовно податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 26.06.2024 №00614280702 суд зазначає наступне.
Згідно п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
На підставі п. 198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;
ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Згідно п. 198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
- дата отримання платником податку товарів/послуг.
Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;
- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.
Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст.201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п.201.11 ст.201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.
Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «СТРОЙТЕХБІЗНЕС» укладено Договір поставки від 19.03.2019 N9 19/03-2019, згідно якого, Постачальник ТОВ «СТРОЙТЕХБІЗНЕС» зобов`язується поставити, а Покупець ПП «УКРБУДСЕРВІС і КО» зобов`язується прийняти та оплатити Товар. 
Загальна вартість товарів згідно Договору становить 990183,61 грн, у тому ПДВ (20%) 165030,60 гривень. Оплата здійснюється на умовах передоплати в розмірі 45%, та остаточно 55% сплачується протягом 30 днів від поставки Товару. На виконання умов вказаного договору сторони виконали свої зобов`язання, продавець здійснив поставку товару, а покупець прийняв та оплатив його. 
Складено первинні документи (довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2019, акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року, за квітень 2019 року, за серпень 2019 року, за листопад 2019 року підсумкові відомості ресурсів; розрахунки загальновиробничих витрат до локального кошторису на Демонтажні роботи, оборотно-сальдова відомість по рахунку 205 за квітень 2019 року-грудень 2019 року, платіжні інструкції, податкові накладні, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, акт проміжного прийняття відповідальних конструкцій, паспорти на конструкцію, акти списання товарів та інше), що підтверджують факт поставки товару, отримання та оплати.
В межах господарської діяльності між ПП «УКРБУДСЕРВІС І КО» та контрагентом ТОВ «ПІВДЕНЬГІДРОБУД» укладено договір субпідряду від 03.09.2018 року №03/09-2018 на виконання обсягу робіт з реконструкції гуртожитку № (додатко 1 до договору тендерної документації) 6 під житло за адресою: вул. Олімпійська, 3, м. Південноукраїнськ, Миколаївська область, на загальну суму 3925038,19 грн., в тому числі ПДВ 654173,03 гривень. 
За фактом виконаних робіт сторони склали всі необхідні первинні документи, а саме договір, додаткові угоди, договірна ціна, локальний кошторис, підсумкова відомість ресурсів, акти виконаних робіт форми КБ2в. Роботи прийняті замовником, здійснено оплату. Всі первинні документи були надані на перевірку.
Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-ХIV визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. 
Для підтвердження даних податкового обліку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Тому витрати підприємства для цілей оподаткування податком на прибуток, а податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість повинні бути підтверджені первинними документами, що відображають реальність господарської операції, та є підставою для формування податкового обліку платника податків. Згідно статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», господарська операція дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. 
Отже, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкової ознаки господарської операції кореспондується з нормами ПК України.
Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, а саме: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Суд зазначає, що неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Отже, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновку про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміна у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.
Доводи податкового органу про відсутність у платника або його контрагента достатніх виробничих чи складських приміщень також не можуть бути самостійною підставою для висновку про нереальність господарських операцій.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 7 липня 2022 року у справі № 160/3364/19 також зазначила, що відсутність у контрагентів трудових чи матеріальних ресурсів для здійснення господарської діяльності не виключає можливість виконання господарської операції, не спростовує обставин поставки товару, адже така діяльність може здійснюватися не лише за рахунок власних ресурсів, але й за рахунок ресурсів, що належать іншим особам (найманих ресурсів).
Верховний Суд у постанові від 25 листопада 2022 року у справі № 813/856/16 зазначив що інформація щодо податкової дисципліни та господарської діяльності контрагентів у ланцюгу постачальників та відсутності у них достатніх матеріальних, трудових та технічних можливостей для здійснення господарської діяльності не Ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального закону і не створюють для платника податків самостійного юридичного наслідку.
Так само у цій постанові Верховний Суд відмітив, що ні податкова інформація щодо контрагентів по ланцюгу постачання, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно цих контрагентів, як критерії оцінки реальності господарських операцій, ні відсутність ТТН при оформленні операцій з постачання товару, так само відсутність походження товару або невідповідність номенклатури придбаних, а тим паче взаємовідносини контрагента з іншими суб`єктами господарювання та неможливість проведення зустрічної звірки щодо них, самі по собі не є самостійно достатніми підставами для висновку про нереальність господарських операцій.
Також, сама по собі відсутність у контрагентів транспортних засобів, нерухомого майна, земельних ділянок, певної кількості персоналу, не можуть являтися вичерпними ознаками неправомірності вчиненої господарської операції, якщо з інших даних вбачається фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю.
Щодо доводів податкового органу про відсутність у системі відеофіксації номерних знаків АІС «Гарпун» автотранспортних засобів, якими здійснювалася доставка товару від контрагентів, суд вважає що ця обставина не може бути беззаперечним свідченням про відсутність факту поставок товару з огляду на інші, наявні первинні документи. Більш того, мета функціонування цієї системи переслідує інші цілі. 
Аналізуючи вищевказані приписи Податкового кодексу України, інформація, запитувана податковим органом у органів Національної поліції України, не має жодного відношення до проведеної перевірки та у відповідності до приписів ст.83 ПК України не може слугувати підставою для жодних висновків. 
При цьому в Інструкції чітко визначені цілі, в яких може використовуватись інформація ІП "Гарпун". 
Проте, можливість використання контролюючими органами даної інформаційної бази в рамках проведення перевірок вказаною Інструкцією не передбачена.
З урахуванням зазначеного, відсутні підстави для скасування податкового повідомлення-рішення від 30.07.2025 №1470214290703.
Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи наведене, позовні вимоги позивача підлягають задоволеню.
Судовий збір відповідно до ст. 139 КАС України підлягає стягненню з відповідача на користь бюджетних асигнувань позивача.
Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
1.Адміністративний позов Приватного підприємства "Укрбудсервіс і Ко" (вул. Європейська, 19В, кім.16,м. Південноукраїнськ,Вознесенський р-н, Миколаївська обл.,55001, ідентифікаційний код 36714047) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005, ідентифікаційний код 44104027) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.
2.Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області від 30.07.2025 №1470214290703 про визначення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 430974,00 грн. та штрафної санкції в розмірі 107743,50 грн.
3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005, ідентифікаційний код 44104027) на користь Приватного підприємства "Укрбудсервіс і Ко" (вул. Європейська, 19В, кім.16, м. Південноукраїнськ, Вознесенський р-н, Миколаївська обл.,55001, ідентифікаційний код 36714047) судовий збір в сумі 6464,64 грн.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. С. Брагар