ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
просп. Науки, 5, м. Харків, 61612, телефон/факс (057)702 10 79, inbox@lg.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2026 року м.Харків Справа № 913/51/26

Господарський суд Луганської області у складі судді Злепко Н.І.,
за участю секретаря судового засідання Макарова А.Д.,
від представників сторін:
від позивача: представник Підпалий О.В. (в режимі відеоконференції);
від відповідача: представник Бондарєва В.В. (в режимі відеоконференції);
у справі за позовом ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА ЗОВНІШНЬОЕКОНОМІЧНОЇ ДІЯЛЬНОСТІ «УКРІНТЕРЕНЕРГО», м. Київ,
до відповідача - ЛИСИЧАНСЬКОГО КОМУНАЛЬНОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО ПІДПРИЄМСТВА ПО ВИДОБУТКУ, ОБРОБЦІ, РЕАЛІЗАЦІЇ ВОДИ ТА ОЧИЩЕННЮ СТОКІВ "ЛИСИЧАНСЬКВОДОКАНАЛ", м. Лисичанськ, Луганська область,
про стягнення 5125044 грн 19 коп.

ВСТАНОВИВ:
17.04.2026 ДЕРЖАВНЕ ПІДПРИЄМСТВО ЗОВНІШНЬОЕКОНОМІЧНОЇ ДІЯЛЬНОСТІ «УКРІНТЕРЕНЕРГО» (далі ДПЗД «УКРІНТЕРЕНЕРГО») звернулося до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до ЛИСИЧАНСЬКОГО КОМУНАЛЬНОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО ПІДПРИЄМСТВА ПО ВИДОБУТКУ, ОБРОБЦІ, РЕАЛІЗАЦІЇ ВОДИ ТА ОЧИЩЕННЮ СТОКІВ "ЛИСИЧАНСЬКВОДОКАНАЛ" (далі ЛКСП "Лисичанськводоканал") про стягнення 5125044 грн 19 коп., що складається з 1891711 грн 13 коп. заборгованості за спожиту електричну енергію за січень 2020 року; 1242854 грн 18 коп. - інфляційних втрат; 1723489 грн 43 коп. - 15% річних; 266989 грн 45 коп. пені, що є простроченою заборгованістю перед позивачем за постачання електричної енергії, як постачальника останньої надії.
ЛИСИЧАНСЬКЕ КОМУНАЛЬНЕ СПЕЦІАЛІЗОВАНЕ ПІДПРИЄМСТВО ПО ВИДОБУТКУ, ОБРОБЦІ, РЕАЛІЗАЦІЇ ВОДИ ТА ОЧИЩЕННЮ СТОКІВ «ЛИСИЧАНСЬКВОДОКАНАЛ» (далі - ЛКСП «ЛИСИЧАНСЬКВОДОКАНАЛ», відповідач) приєднаний до Договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» (надалі - Договір) на умовах публічного договору постачання електричної енергії постачальника «останньої надії» та комерційної пропозиції, розробленої з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та у відповідності до вимог Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018р. №312.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на виконання умов вказаного договору у період січня 2020 року він передав у власність відповідача електричну енергію по 2 класу обсягом 37316 кВт.*год. та 485553 кВт.*год. на загальну суму 1891711 грн 13 коп., яку відповідач не сплатив.
У зв`язку з порушенням строків оплати за поставлену електричну енергію за відповідачем виникло прострочення грошових зобов`язань та позивач нарахував додаткові вимоги на підставі ст. 625 ЦК України у формі 15% річних в сумі 1723489 грн 43 коп., інфляційних нарахувань в сумі 1242854 грн 18 коп. та пені - 266989 грн 45 коп.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.04.2026 справа передана на розгляд судді Злепко Н.І.
Ухвалою від 20.04.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче судове засідання на 11.05.2026.
07.05.2026 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 04.05.2026 №04/05/02-2026 засобами поштового зв`язку, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що його місцезнаходження є окупована територія, а також те, що позивачем пропущено строк позовної давності.
11.05.2026 відкладено судове засідання на 03.06.2026. 
13.05.2026 від позивача надійшла відповідь на відзив, у якому він зазначив, що ним не пропущено строк позовної давності, а позовну заяву з додатками надіслані на поштову адресу Відповідача (49038, м. Дніпро, вул.княгині Ольги, буд.2.). У зв`язку з зазначеним просив задовольнити позовні вимоги.
03.06.2026 в судовому засіданні взяв участь представник позивача у режимі відеоконференції. За результатами засідання закрито підготовче провадження та призначено судове засідання у межах розгляду справи по суті на 02.07.2027
02.07.202 в судовому засідання в режимі відеокофнереції взяли представники сторін. Надали пояснення, позивач просив позов задовольнити, а відповідач відмовити в його задоволенні.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків щодо причин виникнення спору між сторонами.
Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" відповідно до постанови НКРЕКП від 06.11.2018 № 1344 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 № 1023-р є постачальником електричної енергії споживачам на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу та виконує функції постачальника "останньої надії".
Згідно з ч. 6 ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором, та є публічним договором приєднання. Постачальник "останньої надії" оприлюднює відповідний договір на своєму офіційному вебсайті.
Відповідно до ч. 8 ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачальник "останньої надії" здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.
Постачальник "останньої надії" постачає електричну енергію споживачу протягом строку, що не може перевищувати 90 днів (п. 9 ст. 64 Закону). Аналогічна за змістом норма міститься у п. 3.4.4 глави 3.4 розділу III Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ).
Тобто, законодавством встановлено, що договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" укладається на підставі дій споживача, які полягають у споживанні електричної енергії (акцепт договору) без договору з іншим електропостачальником. У такому разі договір вважається укладеним з постачальником "останньої надії" у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником.
Як зазначає позивач та підтверджується матеріалами справи, ЛКСП "Лисичанськводоканал" було віднесено до категорії споживачів, постачання електричної енергії яким здійснює постачальник "останньої надії", з 01.01.2020, що підтверджується листом ДП "РЕМ" від 26.12.2019 № 26/1686 та листом ТОВ "ЛЕО" від 27.12.2019 № 01-24/2/1835 з переліками споживачів, переведених на постачання електричної енергії до постачальника "останньої надії".
На виконання ч. 11 ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії", п. 3.4.1 ПРРЕЕ ДПЗД "Укрінтеренерго", як постачальником "останньої надії", на своєму офіційному вебсайті за адресою www.uie.kiev.ua розміщено: порядок приєднання до умов договору; Договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії"; Додаток № 1 до Договору - комерційну пропозицію.
Спірні правовідносини сторін врегульовані Договором про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" та Комерційною пропозицією № 3 від 07.06.2019, яка є Додатком 1 до Договору (далі - Договір, Комерційна пропозиція).
Відповідно до п. 1.1 Договору цей Договір є публічним договором приєднання споживача до цього Договору і регулює порядок та умови продовження постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" споживачу. Цей Договір укладається сторонами, керуючись ст.ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до цього Договору.
Згідно з п. 2.1 Договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору, що зазначені в Додатку 1 до Договору (комерційна пропозиція).
За умовами п. 3.7 Договору початок постачання електричної енергії споживачу починається з факту споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником.
Згідно з п. 3.8 Договору оплачений споживачем рахунок за спожиту електричну енергію, наданий постачальником, є прийняттям (акцептуванням) умов цього Договору з боку споживача.
Відповідно до п. 5.8 Договору розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць. Згідно з п. 5.10 Договору оплата виставленого постачальником рахунка має бути здійснена споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів з дати отримання споживачем цього рахунка.
Пунктом 4.3 Комерційної пропозиції визначено, що рахунки вважаються отриманими споживачем належним чином у разі їх направлення, зокрема, електронною поштою. У разі направлення рахунків електронною поштою датою отримання таких рахунків вважається дата відправлення постачальником відповідного електронного повідомлення.
Відповідно до п. 4.4 Комерційної пропозиції акт купівлі-продажу електричної енергії складається на підставі даних про фактичне споживання електричної енергії споживачем, отриманих від оператора системи. У разі неповернення споживачем підписаного зі свого боку одного екземпляру оригіналу Акту купівлі-продажу у встановлені строки або його непідписання з боку споживача у встановлений термін, документ вважається узгодженим та підтвердженим споживачем та приймається постачальником як узгоджений.
ДПЗД "Укрінтеренерго" отримало від ДП "РЕМ" та ТОВ "ЛЕО" Звіти про фактичне споживання споживачем електричної енергії постачальника "останньої надії" за період січень 2020 року та на виконання умов Договору виставило відповідачу:
- рахунок № 000003339851/26/О01/08116 від 06.02.2020 та Акт № 003368 купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період січень 2020 року від 31.01.2020, обсяг споживання по 2 класу - 37 316 кВт·год, на суму 105 952 грн 07 коп. (з ПДВ);
- рахунок № 000003339851/34/О01/08123 від 10.02.2020 та Акт № 003374 купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період січень 2020 року від 31.01.2020, обсяг споживання по 2 класу - 485 553 кВт·год, на суму 1 785 759 грн 06 коп. (з ПДВ).
Вказані рахунки та акти були надіслані позивачем за допомогою засобів електронного зв`язку на електронну адресу відповідача (lisvodokanal@gmail.com), яка зазначена у переліку споживачів, наданому ОСР, а відповідач отримав їх 10.02.2020, що підтверджується роздруківками з електронної скриньки позивача про відправлення повідомлення (а.с. 16-17).
Суд звертає увагу, що Акт № 003374 купівлі-продажу електроенергії (ТОВ "ЛЕО") підписаний обома сторонами - як постачальником, так і споживачем, що додатково підтверджує визнання відповідачем обсягу та вартості спожитої електричної енергії.
Заборгованість за розрахунковий період січень 2020 року відповідачем не була погашена та становить 105 952 грн 07 коп. (за рахунком РЕМ) та 1 785 759 грн 06 коп. (за рахунком ЛЕО), а загалом - 1 891 711 грн 13 коп.
Оцінивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову з огляду на наступне.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
За приписами ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (зокрема, сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому (ч. 1 ст. 634 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Зобов`язання в силу вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Частинами 1, 2 ст. 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві) енергетичні ресурси, передбачені договором, а споживач зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів.
За правилами ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Факти поставки відповідачеві електричної енергії за період січень 2020 року підтверджуються звітами ДП "РЕМ" та ТОВ "ЛЕО" щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку споживачів постачальника "останньої надії", а також актами купівлі-продажу електроенергії № 003368 та № 003374 від 31.01.2020.
Суд зазначає, що непідписання споживачем акта купівлі-продажу електричної енергії за відсутності зауважень до його змісту свідчить про визнання відповідачем належного та повного виконання позивачем своїх зобов`язань за Договором, а акт, відповідно, вважається погодженим та прийнятим споживачем і є підставою для здійснення розрахунків між сторонами за Договором (п. 4.4 Комерційної пропозиції). До того ж Акт № 003374 (ТОВ "ЛЕО") підписаний відповідачем.
Відповідачем доказів сплати коштів у сумі 1 891 711 грн 13 коп. суду не надано.
За таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію за січень 2020 року у сумі 1 891 711 грн 13 коп. є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Пунктом 7.4 Комерційної пропозиції № 3 від 07.06.2019 встановлено, що споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати електроенергії, на вимогу постачальника зобов`язаний, крім оплати штрафних санкцій та збитків, сплатити суму боргу за електроенергію з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також п`ятнадцять процентів річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання, що є іншим розміром процентів, встановленим договором відповідно до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Частиною 3 ст. 549 ЦК України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення зобов`язання.
Пунктом 6.1 Комерційної пропозиції передбачено, що у разі порушення термінів платежу постачальник має право нарахувати споживачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.
Згідно з п. 13.1 Комерційної пропозиції сторони домовилися, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання припиняється через один рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Перевіривши надані позивачем розрахунки 15% річних, інфляційних втрат та пені (протоколи розрахунку за типом заборгованості, складені окремо за рахунками ДП "РЕМ" та ТОВ "ЛЕО"), суд встановив, що вони по суті відповідають умовам Договору та Комерційної пропозиції, чинному законодавству, матеріалам справи та фактичним обставинам справи.
Зокрема, 15% річних нараховані за період з 18.02.2020 по 20.03.2026 і становлять 96 530 грн 21 коп. (за рахунком ДП «РЕМ») та 1 626 959 грн 22 коп. (за рахунком ТОВ «ЛЕО»), а загалом - 1 723 489 грн 43 коп.
Суд наводить власний розрахунок.
За Актом № 003368 купівлі-продажу електроенергії від 31.01.2020, обсяг споживання по 2 класу - 37 316 кВт·год, на суму 105 952 грн 07 коп., за період з 18.02.2020 по 20.03.2026:
- з 18.02.2020 до 31.12.2020 - 105 952,07 x 15 % x 318 : 366 (318 днів) = 13 808 грн 51 коп.
- з 01.01.2021 до 31.12.2023 - 105 952,07 x 15 % x 1095 : 365 (1095 днів) = 47 678 грн 43 коп.
- з 01.01.2024 до 31.12.2024 - 105 952,07 x 15 % x 366 : 366 (366 днів) = 15 892 грн 81 коп.
- з 01.01.2025 до 20.03.2026 - 105 952,07 x 15 % x 444 : 365 : 100 (444 дні) = 19 332 грн 62 коп.
Отже, за розрахунком суду за Актом № 003368 купівлі-продажу електроенергії від 31.01.2020 розмір 15% річних становить  96712 грн 37 коп.
За Актом № 003374 купівлі-продажу електроенергії від 31.01.2020, обсяг споживання по 2 класу - 485 553 кВт·год, на суму 1 785 759 грн 06 коп., за період з 18.02.2020 по 20.03.2026:
- з 18.02.2020 до 31.12.2020 - 1 785 759 грн 06 коп. x 15 % x 318 : 366 (318 днів) = 232 734 грн 17 коп.
- з 01.01.2021 до 31.12.2023 - 1785759 грн 06 коп. x 15 % x 1095 : 365 (1095 днів) = 803591 грн 58 коп.
- з 01.01.2024 до 31.12.2024 - 1785759 грн 06 коп. x 15 % x 366 : 366 (366 днів) = 267863 грн 86 коп.
- з 01.01.2025 до 20.03.2026 - 1785759 грн 06 коп. x 15 % x 444 : 365 (444 днів) = 325839 грн 87 коп.
Отже, за розрахунком суду за Актом № 003374 купівлі-продажу електроенергії від 31.01.2020 розмір 15% річних становить 1 630 029 грн 48 коп..
Загальний розмір за двома актами становить 1726741 грн 85 коп., а позивачем заявлено до стягнення 1723489 грн 43 коп., що є його правом.
Інфляційні втрати позивачем, за його розрахунком, нараховані за період з березня 2020 рок по лютий 2026 року і становлять 69 610 грн 48 коп. (за рахунком РЕМ) та 1 173 243 грн 70 коп. (за рахунком ЛЕО), а загалом - 1 242 854 грн 18 коп.
Суд наводить власний розрахунок.
За Актом № 003368 купівлі-продажу електроенергії від 31.01.2020, обсяг споживання по 2 класу - 37 316 кВт·год, на суму 105 952 грн 07 коп., за період з березня 2020 року по лютий 2026 року:
Середній індекс інфляції за цей період - (100,80 : 100) (100,80 : 100) (100,30 : 100) (100,20 : 100) (99,40 : 100) (99,80 : 100) (100,50 : 100) (101,00 : 100) (101,30 : 100) (100,90 : 100) (101,30 : 100) (101,00 : 100) (101,70 : 100) (100,70 : 100) (101,30 : 100) (100,20 : 100) (100,10 : 100) (99,80 : 100) (101,20 : 100) (100,90 : 100) (100,80 : 100) (100,60 : 100) (101,30 : 100) (101,60 : 100) (104,50 : 100) (103,10 : 100) (102,70 : 100) (103,10 : 100) (100,70 : 100) (101,10 : 100) (101,90 : 100) (102,50 : 100) (100,70 : 100) (100,70 : 100) (100,80 : 100) (100,70 : 100) (101,50 : 100) (100,20 : 100) (100,50 : 100) (100,80 : 100) (99,40 : 100) (98,60 : 100) (100,50 : 100) (100,80 : 100) (100,50 : 100) (100,70 : 100) (100,40 : 100) (100,30 : 100) (100,50 : 100) (100,20 : 100) (100,60 : 100) (102,20 : 100) (100,00 : 100) (100,60 : 100) (101,50 : 100) (101,80 : 100) (101,90 : 100) (101,40 : 100) (101,20 : 100) (100,80 : 100) (101,50 : 100) (100,70 : 100) (101,30 : 100) (100,80 : 100) (99,80 : 100) (99,80 : 100) (100,30 : 100) (100,90 : 100) (100,40 : 100) (100,20 : 100) (100,70 : 100) (101,00 : 100) = 1.89139298;
105 952,07 x 1.89139298 - 105 952,07 = 94 444 грн 93 коп.
Отже, за розрахунком суду за Актом № 003368 купівлі-продажу електроенергії від 31.01.2020 інфляційних втрат становить  94 444 грн 93 коп.
За Актом №003374 купівлі-продажу електроенергії від 31.01.2020, обсяг споживання по 2 класу - 485 553 кВт·год, на суму 1 785 759 грн 06 коп., за період з березня 2020 року по лютий 2026 року становить:
1785759,06 x 1.89139298 - 1 785 759,06 = 1 591 813 грн 09 коп.
Отже, за розрахунком суду за Актом № 003374 купівлі-продажу електроенергії від 31.01.2020 інфляційних втрат становить  1 591 813 грн 09 коп.
Загальний розмір інфляційних втрат становить 1686258 грн 02 коп. а позивачем заявлено до стягнення 1 242 854 грн 18 коп., що є його правом.
Пеня нарахована у межах одного року з дня, коли зобов`язання мало бути виконано (за період з 18.02.2020 по 17.02.2021), у розмірі подвійної облікової ставки НБУ і становить 14 953 грн 71 коп. (за рахунком РЕМ) та 252 035 грн 74 коп. (за рахунком ЛЕО), а загалом - 266 989 грн 45 коп., що відповідає вимогам п. 6.1 та п. 13.1 Комерційної пропозиції., та є арифметично правильним.
Розрахунки позивача судом перевірені, а тому вимоги про стягнення 15% річних, інфляційних втрат та пені підлягають задоволенню у заявленому розмірі.
Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Згідно зі ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.
За приписами ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.
Відповідно до п. 14.1 Комерційної пропозиції № 3 від 07.06.2019 та керуючись ст. 259 ЦК України, сторони Договору домовилися встановити збільшений строк позовної давності, зокрема: строк загальної позовної давності щодо вимог про стягнення боргу тривалістю п`ять років; строк спеціальної позовної давності щодо вимог про стягнення штрафних санкцій (штраф, пеня) тривалістю п`ять років.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 з 12.03.2020 на всій території України було встановлено карантин. Законом України від 30.03.2020 № 540-IX розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено пунктом 12, відповідно до якого під час дії карантину строки, визначені, зокрема, статтями 257, 258 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Цей Закон набрав чинності 02.04.2020. Карантин відмінено з 30.06.2023 (постанова КМУ від 27.06.2023 № 651).
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено воєнний стан в Україні із 24.02.2022, який триває дотепер. Законом України від 15.03.2022 № 2120-IX розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено пунктом 19, згідно з яким у період дії воєнного стану строки, визначені статтями 257- 259 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.
Законом України від 08.11.2023 № 3450-IX пункт 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України викладено в новій редакції, відповідно до якої у період дії воєнного стану в Україні перебіг позовної давності зупиняється на строк дії такого стану. Цей Закон набрав чинності 30.01.2024.
Законом України від 14.05.2025 № 4434-IX "Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності" відновлено перебіг строків позовної давності, який був зупинений через карантинні обмеження та воєнний стан, - з 04.09.2025; при цьому залишок строку, що залишався до зупинення, продовжує спливати з цієї дати.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02.07.2025 у справі № 903/602/24 зазначила, що в разі якщо позовна давність не спливла станом на 02.04.2020, то цей строк звернення до суду спочатку було продовжено (до 30.06.2023 - на строк дії карантину, а надалі до 29.01.2024 - на строк дії воєнного стану), а з 30.01.2024 перебіг строку звернення до суду зупинився на строк дії воєнного стану.
Як встановлено судом, заборгованість відповідача виникла за розрахунковий період січень 2020 року, строк оплати настав у лютому 2020 року, а отже на час набрання чинності Законом № 540-IX (02.04.2020) перебіг позовної давності не сплинув. З урахуванням договірного п`ятирічного строку позовної давності (п. 14.1 Комерційної пропозиції), послідовного продовження та зупинення його перебігу у зв`язку з карантином та воєнним станом, а також відновлення перебігу з 04.09.2025, на дату подання позовної заяви (17.04.2026) строк позовної давності як щодо вимог про стягнення основного боргу, так і щодо вимог про стягнення штрафних санкцій та нарахувань за ст. 625 ЦК України не сплинув.
За таких обставин заява відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.
Інші доводи учасників справи не спростовують наведених висновків суду.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, судовий збір у сумі 61 500 грн 53 коп. покладається на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 232- 233, 236- 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
1. Позовні вимоги задовольнити.
2. Стягнути з ЛИСИЧАНСЬКОГО КОМУНАЛЬНОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО ПІДПРИЄМСТВА ПО ВИДОБУТКУ, ОБРОБЦІ, РЕАЛІЗАЦІЇ ВОДИ ТА ОЧИЩЕННЮ СТОКІВ "ЛИСИЧАНСЬКВОДОКАНАЛ" (Україна, 93106, Луганська обл., місто Лисичанськ, ВУЛИЦЯ ІМ. В.СОСЮРИ, будинок 168, Ідентифікаційний код юридичної особи 03339851) на користь ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА ЗОВНІШНЬОЕКОНОМІЧНОЇ ДІЯЛЬНОСТІ "УКРІНТЕРЕНЕРГО" (Україна, 04080, місто Київ, ВУЛИЦЯ КИРИЛІВСЬКА, будинок 85, Ідентифікаційний код юридичної особи 19480600) 5 125 044 грн 19 коп. з яких - 1 891 711 грн 13 коп. - заборгованість за спожиту електричну енергію за січень 2020 року на рахунок IBAN НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк»; 1 242 854 грн 18 коп. - інфляційні втрати; 1 723 489 грн 43 коп. - 15% річних; 266 989 грн 45 коп. - пеня на рахунок IBAN UA458201720355340299019480600 в ГУ ДКСУ у Київській області.
3. Стягнути з ЛИСИЧАНСЬКОГО КОМУНАЛЬНОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО ПІДПРИЄМСТВА ПО ВИДОБУТКУ, ОБРОБЦІ, РЕАЛІЗАЦІЇ ВОДИ ТА ОЧИЩЕННЮ СТОКІВ "ЛИСИЧАНСЬКВОДОКАНАЛ" (Україна, 93106, Луганська обл., місто Лисичанськ, ВУЛИЦЯ ІМ. В.СОСЮРИ, будинок 168, Ідентифікаційний код юридичної особи 03339851) на користь ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА ЗОВНІШНЬОЕКОНОМІЧНОЇ ДІЯЛЬНОСТІ "УКРІНТЕРЕНЕРГО" (Україна, 04080, місто Київ, ВУЛИЦЯ КИРИЛІВСЬКА, будинок 85, Ідентифікаційний код юридичної особи 19480600) 61 500 грн 53 коп. судового збору на рахунок IBAN UA458201720355340299019480600 в ГУ ДКСУ у Київській області.
4. Видати на виконання накази позивачу після набрання рішенням законної сили.
У відповідності до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ст. 256 ГПК України, та в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.
Повний текст рішення складено 02.07.2026.

Суддя Злепко Н.І.