Виноградівський районний суд Закарпатської області 
______________________________________________________________
Справа № 299/1939/26
Номер провадження 3/299/598/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2026 року м.Виноградів

Суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області Дочинець С.І., за участю особи відносно якої складено протокол ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Узин Білоцерківського району Київської області, мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовця ДПСУ, інспектора прикордонної служби 2 категорії - водія відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_4 " (тип В) впс " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (тип Б),
за ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Виноградівського районного суду Закарпатської області з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_2 , про вчинення ним адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.172-15 КУпАП.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 355153 від 22.04.2026 року, ОСОБА_2 , 03.04.2026 року близько 03 години 50 хвилин, маючи інформацію щодо спроби незаконного перетину державного кордону України невідомими особами, перебуваючи в прикордонному наряді «Черговий підрозділу охорони кордону» відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б), не здійснив доповідь по лінії оперативно-чергової служби та не здійснив облік інформації в службовій документації про проведення спеціальних дій з пошуку правопорушників. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги статей 11, 16 розділу Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року № 548-ХІV, що виразилось в недбалому ставленні до військової служби, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-15 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_2 , після роз`яснення йому прав, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, свою вину у вчиненні даного правопорушення не визнав. Пояснив, що перебуваючи на службі 03.04.2026 року він отримав доповідь від прикордонного наряду «ПП», посилений БпПС про спостереження двох осіб на напрямку 87 прикордонного знаку, після чого передав вказану інформацію молодшому сержанту ОСОБА_3 . Як йому стало пізніше відомо, було організовано спеціальні дії з пошуку порушників режиму державного кордону, однак таких виявлено та затримано не було. 
Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до наступних висновків.
У відповідності до положень ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
На підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, надано наступні докази: копію військового квитка ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 від 11.10.2013 року; службову характеристику на солдата ОСОБА_2 від 22.04.2026 року; копію наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 21.04.2026 року «Про притягнення до відповідальності»; копію наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 21.04.2026 року «Про результати службового розслідування»; копію витягу з книги прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) 02/03.04.2026 року; пояснення ОСОБА_2 від 14.04.2026 року.
Свідок ОСОБА_4 , будучи допитаним у судовому засіданні, надав наступні пояснення. 03.04.2026 року близько 03 години 50 хвилин отримав доповідь від ОСОБА_5 про виявлення прикордонним нарядом «ПП» посилений БпЛА, ймовірно двох невідомих осіб на напрямку 87 прикордонного знаку. Виходячи із отриманої інформації він вирішив здійснити перевірку зазначеного напрямку. В ході перевірки осіб причетних до протиправної діяльності не виявлено, ознак порушення державного кордону виявлено не було. Після прибуття на підрозділ, враховуючи факт відсутності ознак порушення державного кордону за результатами перевірки, який було доведено до оперативно-чергової служби, відповідні інформування та доповідь по лінії чергової служби не здійснювалися.
Будь-яких інших доказів на підтвердження чи спростування наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, а також винності ОСОБА_2 у його вчиненні, суду не надано.
Згідно з положеннями КУпАП, підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.
Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.
Відповідно до положень ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, зазначається місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.
Таким чином, оскільки протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є актом обвинувачення особи у вчиненні певного адміністративного правопорушення, отже повинен бути складений та оформлений у суворій відповідності до положень КУпАП.
Як вбачається з вищезазначеного протоколу ЗхРУ № 355153 від 22.04.2026 року ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч.2 ст.172-15 КУпАП.
Так, відповідно до ч.2 ст.172-15 КУпАП діяння, передбачене частиною першою цієї статті (недбале ставлення військової службової особи до військової служби), вчинене в умовах особливого періоду, тягне за собою накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.
Виходячи з положень частини 2 статті 172-15 КУпАП вбачається, що об`єктивну сторону даного правопорушення складає недбале ставлення військовослужбовця до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Як убачається з матеріалів справи, підставою для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності стало те, що він нібито не здійснив доповідь по лінії оперативно-чергової служби та не здійснив належного обліку інформації про можливе правопорушення.
Разом з тим, у судовому засіданні ОСОБА_2 послідовно заперечував свою вину та пояснив, що отриману інформацію про можливе виявлення невідомих осіб він передав старшому за посадою — молодшому сержанту ОСОБА_5 , після чого, як йому стало відомо, було організовано перевірку зазначеної інформації.
Показання свідка ОСОБА_4 підтверджують, що інформація про можливе перебування невідомих осіб була доведена до відповідних службових осіб, на її підставі організовано перевірку, однак за результатами перевірки фактів порушення державного кордону не встановлено. Також свідок зазначив, що з огляду на відсутність ознак правопорушення додаткові доповіді по лінії чергової служби не здійснювалися.
Надані суду письмові докази (копії наказів, витяг з книги служби, пояснення) не містять беззаперечних даних про те, що саме ОСОБА_2 умисно чи з необережності не виконав покладені на нього обов`язки, а також не спростовують його пояснень щодо передачі інформації старшому зміни.
Суд звертає увагу, що сам по собі факт відсутності затримання порушників або подальшого документування інформації не свідчить автоматично про наявність у діях військовослужбовця складу адміністративного правопорушення, якщо не доведено, що саме він порушив визначений порядок дій та мав реальну можливість діяти інакше.
Таким чином, у матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б поза розумним сумнівом підтверджували, що ОСОБА_2 допустив недбале ставлення до військової служби, а також наявність причинно-наслідкового зв`язку між його діями (бездіяльністю) та можливими наслідками.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.
Статтею 62 Конституції України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно з ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.
З огляду на те, що в матеріалах справи не міститься жодного належного й допустимого доказу на підтвердження, поза розумним сумнівом, вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП, всі сумніви щодо доведеності вини останнього тлумачаться на його користь.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.
Враховуючи вимоги ст.40-1 КУпАП судовий збір в сумі 665 гривень 60 копійок слід віднести за рахунок держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 10, 172-15, 247, 251, 252, 280, 284 КУпАП, суддя,- 
П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Узин Білоцерківського району Київської області, мешканця АДРЕСА_1 , за частиною 2 статті 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
Судовий збір у сумі 665 гривень 60 копійок віднести за рахунок держави.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Виноградівський районний суд Закарпатської області протягом 10 діб з дня її проголошення. 

Суддя	Дочинець С. І.