ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1219/26 Справа № 243/759/26 	  	Суддя у 1-й інстанції - Гончарова А. О. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

12 травня 2026 року Кривий Ріг 
12.05.2026р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Залізняк Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг в режимі відеоконференції при секретарі судового засідання Вороні Б.А. апеляційну скаргу захисника Остапенко С.Ю. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18.03.2026р., якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , військовослужбовця 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
за участю захисника (в режимі ВКЗ)   ОСОБА_2 

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постанову суду першої інстанції оскаржено захисником Остапенко С.Ю., яка в апеляційній скарзі:
- вважає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП, а викладені в постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи;
- зазначає, що матеріали справи не містять відомостей про підстави зупинку транспортного засобу, тому зупинку транспортного засобу слід вважати неправомірною;
- зазначає. що акт огляду на стан сп`яніння не було вручено ОСОБА_1 та він не складався у його присутності, оскільки вказана процедура не зафіксована на відеозаписі;
- прохає оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Про дату, час та місце судового розгляду ОСОБА_1 повідомлений належним чином, до судового засідання не прибув, клопотання про відкладення розгляду справи не надав, що не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до вимог ст. 268 КУпАП. 

Суд апеляційної інстанції заслухавши доводи захисника Остапенко С.Ю., яка підтримала подану апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги захисника без задоволення за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 18.01.2026р. о 09-35 год. в с. Привілля, Донецької області, Краматорського району, по вул. Миру, 5 керував транспортним засобом ИЖ 490 номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, що не реагують на світло), від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В обґрунтування висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд першої інстанції поклав:
- протокол серії ЕПР № 1 № 569465 від 18.01.2026, з якого слідує, що 18.01.2026 о 09-35 год. в с. Привілля, Донецької області, Краматорського району, по вул. Миру,5, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ИЖ 490 номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, що не реагують на світло), від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 йому були роз`яснені права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, положення ст. 63 Конституції України;
- направлення на огляд ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції 18.01.2026 о 09-28 год. до КЛПУ «Міський наркологічний центр м. Слов`янська»;
- акт прийому передачі транспортного засобу ИЖ 490 номерний знак НОМЕР_1 від 18.01.2026;
- довідку, відповідно до якої ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував;
- файли відеозапису на оптичних диску, долученого до матеріалів справи, з яких вбачається, що 18.01.2026 о 09-35 год. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ИЖ 490 номерний знак НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції. Працівником поліції повідомлено ОСОБА_1 , що у нього вбачаються ознаки наркотичного сп`яніння, було запропоновано проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря-нарколога у медичному закладі (2:28), на що ОСОБА_1 відмовився від проходження, зазначивши, що поспішає (02:05, 2:29). Після повідомлення працівником поліції, що за таке правопорушення передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП, було складено протокол за ст. 130 КУпАП, який підписаний ОСОБА_1 без зауважень.
При цьому суд першої інстанції не прийняв до уваги посилання захисника на відсутність у матеріалах справи складеного працівником поліції акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки такий акт долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі проведення відповідного огляду на місці зупинки транспортного засобу працівником поліції, в той час як ОСОБА_1 відмовився проходити відповідний огляд у медичному закладі, відповідно до п.12 зазначеної Інструкції. 
Крім того суд першої інстанції вважав неспроможними посилання захисника на те, що направлення на медичний огляд складено за сім хвилин до вчинення правопорушення, оскільки наявність або відсутність такого документу в матеріалах справи не впливає на правову оцінку дій водія транспортного засобу, який відмовився від проходження відповідного огляду на вимогу поліцейського. 

Суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , погоджується із висновками суду про визнання його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини справи, вирішив їх в точній відповідності із законом, повно та всебічно дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності.

Суд апеляційної інстанції вважає висновки суду першої інстанції правильними, а мотиви прийняття доказів, які містять матеріали справи про адміністративні правопорушення, та відкидання доводів сторони захисту такими, що відповідають вимогам ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що доводи сторони захисту, які наведені в апеляційній скарзі, є аналогічними тим, які були наведені захисником у запереченнях, поданих суду першої інстанції 17.03.2026р. (а.с. 24-26) та, на переконання суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції в оскаржуваній постанові навів вмотивовані висновки щодо їх неприйняття.

Таким чином доводи апеляційної скарги захисника, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП, а викладені в постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, є безпідставними. 

Доводи апеляційної скарги захисника, що матеріали справи не містять відомостей про підстави зупинку транспортного засобу, тому зупинку транспортного засобу слід вважати неправомірною, є також неслушними, оскільки дії працівників поліції щодо зупинки транспортних засобів під час воєнного стану носять превентивний характер, що відповідає вимогам ст. 31 ЗУ «Про національну поліцію». 

Доводи апеляційної скарги, що акт огляду на стан сп`яніння не було вручено ОСОБА_1 та він не складався у його присутності, оскільки вказана процедура не зафіксована на відеозаписі, є також не слушними, та суд апеляційної інстанції погоджується із рішенням суду першої інстанції щодо підстав відкидання цих доводів, як необґрунтованих. 

Таким чином доводи апеляційної скарги захисника про скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є неспроможними та не підлягають задоволенню. 

Враховуючи наведене вище постанова суду першої інстанції є законним, обґрунтованим, вмотивованим та справедливим судовим рішенням. 

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника Остапенко Світлани Юріївни, яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18.03.2026р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без задоволення.

Постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18.03.2026р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без змін. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя