Справа № 938/563/26 
Провадження № 33/4808/419/26 
Категорія ч.2 ст. 204-1 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Чекан Н. М. 
Суддя-доповідач Малєєв 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2026 року м. Івано-Франківськ
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Малєєв А.Ю., розглянув апеляційну скаргу адвоката Ружицького Р.О. в інтересах ОСОБА_1 (Апелянт) на постанову Верховинського районного суду від 26.05.2026
в с т а н о в и в :
1. Зміст постанови суду першої інстанції.
1.1. Суд визнав Апелянта винним за ч. 2 ст. 204-1, ч.1 ст. 185-10 КУпАП та на підставі ст.36 КУпАП піддав штрафу в розмірі 8500 грн.
1.2. Апелянт у складі групи осіб 11.04.2026 року близько 17:05 год. вчинив спробу перетину державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України на напрямку 488 прикордонного знаку на відстані 6 км від лінії державного кордону на території Зеленської об`єднаної територіальної громади Верховинського району Івано-Франківської області в межах прикордонного контрольованого району на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », чим вчинив адміністративне правопорушення, за яке передбачено відповідальність за ч.2 ст. 204-1 КУпАП.
Крім того Апелянт 11.04.2026 року близько 17:05 год. вчинив злісну непокору законному розпорядженню працівника ДПС України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, а саме: на неодноразово повторну вимогу зупинитися не реагував та здійснив спробу втечі, проте в ході переслідування був затриманий, чим вчинив адміністративне правопорушення, за яке передбачено відповідальність ч.1 ст. 185-10 КУпАП.
2. Доводи апеляційної скарги.
2.1. Матеріали справи доводять, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.
2.2. Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає відповідальності за готування до вчинення адміністративного правопорушення або лише за намір його вчинити.
2.3. Здійснити спробу перетину лінії державного кордону, перебуваючи на відстані 6 кілометрів від неї, фізично неможливо.
2.4. Вина ОСОБА_1 не доведена поза розумним сумнівом, оскільки докази, на які послався суд першої інстанції, насправді її не підтверджують.
2.5. Постанова Верховинського районного суду від 25.11.2025 року, на яку послався суд, насправді доводить невинуватість особи, оскільки тоді провадження було закрито за відсутністю складу правопорушення за аналогічних обставин.
2.6. Усні та письмові пояснення про нібито намір перетнути кордон були надані під тиском прикордонників і не можуть заміняти собою фактичні дії з перетинання кордону, яких не було.
2.7. Відвідування заборонених туристичних маршрутів саме по собі не є спробою незаконного перетинання державного кордону.
2.8. У справі відсутні навіть непрямі докази наміру перетнути кордон, оскільки під час затримання в осіб не виявили бокорізів для подолання перешкод, закордонних паспортів чи грошей.
2.9. ОСОБА_1 не вчиняв злісної непокори прикордонному наряду, оскільки команда зупинитися не була наполегливою чи неодноразово повтореною, а доказів спроби втечі до матеріалів справи не долучено.
2.10. Апелянт клопоче про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки 05.06.2026 року з 20:00 і навіть після 23:00 не працював Електронний кабінет ЄСІТС через проведення технічних робіт, у зв`язку з чим скаргу було неможливо подати через систему, і її довелося направити на електронну пошту суду о 23:47, що свідчить про пропуск строку з поважних причин. 
Враховуючи наведені обставини, просить строк на апеляційне оскарження поновити, оскаржену постанову скасувати, а провадження у справі закрити.
3. Провадження в апеляційному суді.
В судове засідання апелянт не з`явився, сторона захисту подала клопотання про розгляд справи за відсутності Апелянта і адвоката.
4. Апеляційну скаргу належить задовольнити з огляду на таке.
4.1. Щодо клопотання про поновлення строку.
Наведені апелянтом причини пропуску строку є поважними, оскільки технічні збої та проведення робіт у підсистемі Електронний суд є об`єктивними обставинами, які перешкодили вчасному поданню скарги в електронному вигляді, що підтверджується долученими до матеріалів доказами, а тому порушений процесуальний строк належить поновити.
4.2. Щодо суті справи.
Апелянту ставиться у вину спроба перетину державного кордону України групою осіб поза пунктами пропуску через державний кордон України на відстані 6 км від його лінії. 
Відповідно до Постанови КМУ №1147 від 27.07.1998 «Про прикордонний режим» прикордонна смуга - ділянка місцевості, яка встановлюється безпосередньо вздовж державного кордону на його сухопутних ділянках завширшки 5 кілометрів від лінії державного кордону. 
Апелянт був виявлений на відстані 6 км від лінії державного кордону, тобто за межами прикордонної смуги. 
Диспозиція ч. 2 ст. 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за спробу перетинання державного кордону. Наміри перетнути кордон не є тотожними спробі - вчиненню дій для перетину кордону.
Знаходження особи в межах контрольованого прикордонного району на такій відстані від кордону саме по собі не може беззаперечно свідчити як про реальну можливість так і про конкретну спробу (закінчений замах) перетину кордону. 
4.3. Щодо притягнення Апелянта до відповідальності за статтею 185-10 КУпАП.
Злісна непокора передбачає відмову від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог. Зі змісту протоколу вбачається, що вимога зупинитися лунала лише один раз, а до матеріалів справи не долучено жодних належних доказів, які б підтверджували факт усвідомленої втечі особи та умисного ігнорування команд.
Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. 
Відео та заяви про визнання вини не можуть бути прийняті як докази винуватості, оскільки не зроблені в суді і заперечуються апелянтом.
5. Оцінки і рішення. 
5.1. Склад правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 204-1 та ч. 1 ст. 185-10 КУпАП доказами не підтверджений. Недоведена винуватість дорівнює доведеній невинуватості. 
5.2. Клопотання та апеляційну скаргу належить задовольнити, строк на оскарження поновити, оскаржену постанову - скасувати, а провадження у справі - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, 
п о с т а н о в и в :
Строк на апеляційне оскарження поновити.
Апеляційну скаргу захисника Ружицького Р.О. в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити. 
Постанову Верховинського районного суду від 26.05.2026 щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 204-1 та ч. 1 ст. 185-10 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
Постанова не оскаржується.

Суддя          А.Ю. Малєєв